JELENTÉS A SELMECZBANYAI KÖZETEK KORVISZONYAIRÓL. 319 



szépen ír le, ba például egy hypersthen-andesitet veszünk kiindulásul, a 

 következő : 



Az üde kőzetről a leírást a 291. oldalon adtam. A földpátokban már itt 

 is feltűnik a calcit, a hypersthenben a rovására képződött chlorit, serpentin, 

 epidot. Az alapanyagban az üveg bomlott, a hypersthen chlorittá változott. 



Ha tovább baladunk a telér felé, a földpátokban a calcit szaporodik, 

 a byperstben serpentinné, cblorittá és calcittá alakul át ; a magnetit las- 

 sanként fogy és helyébe pyrit lép. Az alapanyag allotriomorph szemcsés 

 szövetet nyer. Anyagát földpát és quarcz képezik. 



Még erösebb elváltozásnál csak egyes chloritos tömegeket és egy 

 allotriomorph szemcsés alapanyagot látunk, melybe calcit tömegek is van- 

 nak beágyazva. Egyúttal az alapanyag is bomlott. A földpát kaolinosodott, 

 egyes chalcedon tömegek válnak ki. A repedésekben calcit rakódik le. 

 Az egész kőzet a legintenzívebb átváltozást mutatja. A magnetit teljesen 

 eltűnt, helj^ette csakis pyrit észlelhető. 



Ugyanezen átváltozások észlelhetők a biotit-amphibol-andesitnél is, 

 csakhogy itt a biotit és az amphibol vannak ugyanolyan elváltozásnak 

 kitéve, mint a hypersthen. Az itt mondottak illusztrálására szolgáljanak a 

 II. tábla 4., 5., 6. számú ábrái. 



Ha az itt vázolt elváltozások okát keressük, úgy határozottan a vul- 

 káni tevékenység utóhatása gyanánt kiömlő gázokra, gőzökre és forró 

 oldatokra kell azokat visszavezetnünk. 



Különben is az ilyen elbontása a kőzetnek ma is megtörténik sze- 

 münk előtt Szklenón. 



A falú D-i bejáratánál, a völgy jobb oldalán, a házak mögött egy, 

 mintegy 150 m. széles biotit-amphibol-andesit dyke tör keresztül a trias 

 meszeken. E dyken ma is felszállanak a szklenói melegforrások vizei. 

 A kőzet rendkívül erősen decomponált, fehér színű, a biotit elhalványodott, 

 a földpát kaolinosodott. A kőzet el van quarczosodva és pyrittel impreg- 

 nált. A szemünk előtt folyó telérképzödésről van itt szó. A kénhydrogén 

 szaga, mely egyik fontos ágens gyanánt szolgált, ma is érzik. 



Igen szépen észlelhető a vulkáni utóhatás befolyása a Ferencz-akna 

 második mély nyílamán, az ott feltörő meleg források környékén. 



A selmeczi eruptív kőzetek elbontását és a telérképződést röviden 

 a következőképen kell elképzelnünk. 



Az eruptív tömegek megszilárdulása után azokban EÉK — DDNy-i 

 irányú vetődések keletkeztek, mely irány egyúttal az ezen területen ural- 

 kodó egyik fő vetödési rendszernek felel meg, a mint az a triasképletek 

 területén jól kimutatható. 



E repedések mentén forró víz, mely kovasavat tartalmazott oldva, 

 továbbá fémes solutiókat, azután kénsavas és szénsavas gőzök jöttek ki. 

 E két utóbbi a síHkátokat megtámadva, a kőzetet elbontotta. A gőzök persze 



