324 Dí BÖCKH HUGÓ : 



Hasonló példa a monzoni területe, a holEiCHTHoFEN a következő sor- 

 rendet állítja fel : 



1. Basikus eruptiók: Augitporphyrok stb. 



2. Monzonitek és pyroxenitek. 



3. Turmalingranit. 



4. Melaphyr. 



5. Liebeneritporíir. 



DoELTER, aki 1874* és 1875**-ben foglalkozott ezen terület kőzeteivel, 

 a következő sorrendet adja: 



Monzonit, beleértve Kichthofen hypersthenszirtjét. 



Gránit. 



Melaphyr és augitporphyr. 



BröcxGer*-''* itt is kimutatta a basikus kőzetektől a savanyúkig terjedő 

 sorozatot, melynek végső tagját itt ép úgy, mint a Christiania medenczében 

 és nálunk is megint egy igen basikus közét képezi. 



Sorrendje a legrégibb kőzettel kezdve ez : 



1. Melaphyr, augitporphj^ritek, plagioklasporphyritek, mandulakövek, 

 tufák. 



2. Monzonitek, melyek szélső faeiese gyanánt pyroxenitek lép- 

 nek fel. 



3. Gránitok és valószínűleg ezekkel összefüggő quarczporfirok. 



4. Camptonitok és Liebeneritporfirok. 



A mi most az eruptiók mechanismusát illeti, teljesen megegyező 

 eredményekre jutottam, mintBRÖGOER előbb idézett munkájában, csakhogy 

 a mi esetünkben tisztán effusiv kőzetekkel van dolgunk. 



Egy pillantást vetve Selmecz geológiai térképére elég, nagy kiterjedés- 

 ben látjuk ott a werfeni palák és trias meszeket kijelölve. 



Messze folytatódnak ennek rétegei E. és K-felé, míg Ny. és D-nek a 

 kis Magyar Alföld sülyedési területén nem bukkannak már természetesen 

 felszínre. 



A trias képletek területünkön ÉÉK- DDNy és NyÉNy— KDK irányú 

 vetődések mentén vannak rögökre szabdalva. Az EEK — DDNy-i irány a 

 telérek csapásiránya is. E dislocatió vonalak mentén össze-vissza repedezve 

 egyes részeik a mélybe kerültek és csak kis részük az, a mit az eruptív 

 tömegek emeltek. 



Hogy tényleg emelésekkel állunk szemben, azt igen szépen bizonyít- 

 ják a Györgytárónál az andesítbe foglalt mészkő rögök, továbbá a követ- 

 kező profil : 



* Verh. d. k. k. geo\. Keichaanstalt 322. L. és 

 ** Verh. d. k. k. gool. Keiclisanstalt 212. L. 

 ■•■** Die Eruptivgesteine dos Kristianiagebietes. II. Die Ernptioiisl'olge tier 

 triadisdion Ernptivgestcine bei Prcdazzo iii Südtyrol. Kristiania 1^95. 



