344 KALECSINSZKY SÁNDOR : 



naptól csupán oO" fokot meg nem halacl(') hőfokra melegedett fel és a 

 hőmérséklet kb. minden rétegében ugj'anaz volt ; mig ha a sósvíz felszínén 

 édesvízréteg van, úgy a felmelegedés a felszín alatt már néhány centiméter 

 távolságra 8 — 9'^ C-al nagyobb lesz, azaz a meleg réteg kb. oly módon he- 

 lyezkedik el, mint pl. a medve-tóban, a hol 0'40m-nél szintén 38 meleg van. 



Ezev próba határozottan a mellett bizojiijít, hogy a töménysósvíz, 

 ha fölötte kis fajsúlyú édesvízréteg van és a nap reá liosszahh ideig sül, 

 ágy az alsó rétegében felmelegszik, azaz más szavakkal analógia útján 

 a medve-tó és a magyorósi-tó középső meleg -forró rétege, mely sem nem 

 tliernidlis eredetű, sem pedig oxidáczió vegyi folydnKihnit, nem <t követ- 

 kezménye, hain'm nielegxégét egyedid a naplói nyeri. 



A fenti adatokból még azt is láthatjuk, hogy ha a felszínen levő 

 édesvíz elpárolog, azaz besürüsödík és ez által a faj súly különbség kisebb 

 lesz, úgy a felső és az alsó hőmérsékleti különbségek is kisebbek lesz- 

 nek, végül ha az édesvíz teljesen elpárolgott, miként azt egy másik 

 kis tónál megfigyeltem, a hőmérsékletkülönbség néhány nap múlva teljesen 

 eltűnik. Ezen kis mesterséges tónál 1901 július hó \'.\-án a hőmérséklet a 

 felületen áő- C volt, alant pedig 38° C. Miután ezen kis tóhoz több édes, 

 víz nem jutott, a meglevő pedig július i9-ig nagyobbrészt elpárolgott, a 

 víz hőfokát úgy fent, mint lent 30° C-nak találtam. 



A sóstavak felmelegedéséltez tehát a napon kívül lényeges feltétel 

 az, hogy a tömény sóoldat felszínén állandóan édes- vagy gyengén sós- 

 vizréleg legyen, mely a közvetítő és egyúttal a védő >^zerepet is játsza. 



A tapasztalat azt bizonyította továbbá, hogy mentől nagyobb a 

 folyadéJ:oi,- fajsúly-lUllönbsége, annál magamhli le-^z alanl a hőmér- 

 séklet, mentől kisehh az, annál alacsonyabb lesz a iiőfok is. 



Ila a sóstavakon az édesvízréteg vastagságát enieljíd,-, úgy alant a 

 hőmérséklet ezzel arányban kisebb lesz, mint a.z a magyorósi-tónál tény- 

 leg mutatlwzik ; ha pedig a tömény sósvíz fölölt levő édesvízréteg igen 

 vastag, a két métert meghaladja, miként a fekete-tónál, úgy a tó középső 

 rétegének nagyobb fol.íi felmelegedése teljesen elmarad és a tó vize kh. 

 úgy melegszik fel, mint az eddig ismert tavak. 



Sóstavaink igen szép például szolgálnak arra nézve, hogy a folyadékok 

 melegvezetési képessége milyen csekély és hogy az alól levő meleg ezen 

 folyadék nagy fajsúlya miatt, áramlás által nem terjedhet felfelé a fel- 

 színig, miként pl. ha közönséges vizet egy pohárban, lámpa fölött mele- 

 gítünk, a felmelegedett folyadék azonnal felszáll, miután könnyebbé vált és 

 így a meleg az egész rétegen keresztül áthalad. 



Nagy fajsúlyú sóstavainknál a felülről behatoló meleg, áramlás követ- 

 keztében helyéből majdnem seramit sem távozik el és főkéijen ezért lehet- 

 séges az, hogy azon a helyen, a hová a meleg bevitetik, igen magas 

 hőmérséklet keletkezhetik. 



