A SZOVÁTAI MELEG ÉS KORlíÓ KONYHASÓSTAVAKRÓL. 351 



Ha ezen mérési adatokat eléggé megbizhatóknak tekintjük, úgy egy- 

 szerű számítással megtudjuk, hogy a tó melyik évben kezdett felmelegedni 

 vagy más szavakkal mikor keletkezett a forró medve-tó. Ezt tudni ben- 

 nünket azért is érdekelne, mert a tó keletkezesének pontos idejét nem 

 tudjuk, csupán annyit, hogy a mikor 1878- 1874-ben helyszínelés volt, a tó 

 még nem létezett, mert a telekkönyvben említés nincsen róla téve, a nyi- 

 latkozatok szerint pedig a tó 1875-ben, mások szerint 1879-ben keletkezett. 



Ha a számítást megteszszük, úgy, e szerint, a tó 1881-ben kezdett a 

 naptól felmelegedni. Ha a keletkezett nagy mélyedésnek a két kis patak 

 vizével való megtöltésére egy évet számítunk és mivel a víz ha konyhasót 

 old fel, hőcsökkenés áll elő, ezen lehűlés felmelegítésére megint egy évet 

 veszünk számításba, úgy a medve-tó 1879-ben keletkezett volna, azaz azon 

 évben, a mely a tanúk vallomása szerint a legvalószínűbbnek tartható. 



A fenti adatokból azt is jósolhatom, hogy a tó vize egészen a 

 fenékig évről évre még melegebb lesz és így a téli maxi malis hőmérsék- 

 let is, feltéve mindig, hogy a mostani körülmények ugyanazok maradnak. 



A medve-tó vize sok helyen a kősóval még közvetlenül érintkezik, 

 ezt az új fürdőház építkezésénél is konstatálni lehetett. Ebből azt követ- 

 keztethetjük, hogy a medve-tó tömény vize még sokáig fog a maihoz hasonló 

 szintben megmaradni, daczára annak, hogy az átfolyó patak állandóan 

 sokat visz el belőle. 



A magyorósi-tó környékén sósziklákat nem látunk és a fenéken is 

 iszapos földet találunk, ezért valószínű, hogy a tó tömény sósvize alább 

 fog szállni és ezzel együtt a maximális hőmérséklete is. 



A fekete -tavon patak nem folyik át, csupán az eső és a hóvíz duz- 

 zasztja azt fel^ és a nyári fürdőzök sokasága kavarja fel, sósziklákkal pedig 

 sehol sem érintkezik. Itten a tömény sósvíz szintje ugyancsak alább fog 

 szállni, a mit már eddig is konstatálni lehet. Ugyanis Hankó Vilmos '^ 

 1879-ben a vizet megvizsgálva, 1-5 m-nél 19-3o/o NaCl-ttalált, én pedig 1901. 

 évben 19o/() NaCl-ot csak 3 m-nél találtam, tehát már ezen aránylag 

 rövid idő alatt a tömény sósvíz szintje jelentékenyen alább szállott. 



Hogy milyenek voltak és milyen lesznek a sóstavak és környékük, 

 erre vonatkozólag a következő nézetem van : 



A mioczen-korban keletkezett sósterület idővel a rombolás korszakába 

 jutott. A folyók és patakok helyenként elmosták a fedő agyagos-földes 

 réteget és ezzel a só kilúgozása megkezdődött, a kősó a napfényre került. 



A patakok, helyenként a föld alá kerülve, itten mostak ki maguknak 

 kisebb-nagyobb csatornákat, mélyebb gödröket, és földalatti tavak is 

 keletkezhettek, azután a i)atak sósforrások alakjában a szabadba jutott. Ha a 



* Értek, a teniiészettud. köréből. Kiadja a magyar tud. Akadémia. X. kötet, 

 14-ik szám. 



