TREITZ PÉTER. 353 



gét Összegyűjtik és jó ideig magukban megtartják, ezért ezeket hőaccumu- 

 latoroknak kell tekinteni. 



Ezen jelenségnek az ismeretét, a tudományos értéken kívül gyakor- 

 latilag is lehet értékesíteni. Lehetne az erdélyi hideg sóstavakat melegekké 

 átalakítani, egyszerűen az által, ha reájuk édesvizet folyatunk. 



Ug.yanily módon meleg sósmedenczéket, höaccumulatorokat is elő- 

 állíthatunk, a melyeket pl. fürdésre, esetleg idővel házi és ipari czé- 

 lokra is használhatunk. 



Röviden felemlítettem, hogy a nap melegének nagyobb mérvű fel- 

 halmozódása bizonyára másféle folyadékoknál és oldatoknál is lehetséges. 

 Az eddigi adatokból kiszámítottam azt, hogy a medve-tó mikor kezdett 

 felmelegedni, illetőleg hogy az mikor keletkezett. Végűi röviden elmon- 

 dom azon véleményemet, hogy a tavak és környéke milyenek lehettek a 

 múltban és milyenek lesznek a jövőben. 



MAGYAKOrtSZÁG TALAJAINAK BEOSZTÁSA KLIMA-ZOMK 



SZERINT. 



TrEITZ PÉTBR-tÖl. 



A mult füzetben ismertettem Ramann tanár talajbeosztását, mely 

 szerint hazánk területe a humussav és a szénsav okozta mállás zónájá- 

 nak hideg- telű alosztályába esik. Magyarország legnagyobb részét dilu- 

 viális és alluviális rétegek fedik; ezek adják elmállásuk után a művelés 

 alatt álló termőtalajok fő zömét. 



A diluviumban Közép-Európában, — igy hazánk területén is, — 

 steppe klima uralkodott ; ez időben nagy tömeg lősz rakódott le, s a 

 már meglevő homokos talajú területeken a homok megindult, futó ho- 

 mokká vált. — A lösz, melyet a szél az Európa északi részét fedő glecserek 

 felszáradt iszapjából kavart fel, egyenletesen befedett hegyet, völgyet és síkot. 



A hegységben a lejtőket és hegyhátakat erdő borította. Az erdők 

 talajában nagy mennyiségű humus volt felhalmozva, a mely savas hatá- 

 sánál fogva a hulló por földpátos és kovasavas magnezia ásványait elbon- 

 totta, s a porban levő alumínium és vasvegyületek a képződő talajt 

 agyagossá tették. A hegyes rész belsejében tehát lősz lerakodást nem 

 találunk ; az oda hullott por ásványai elbomlottak s a hullott porból 

 agyagos föld keletkezett. 



A síkságra hullott por nagyrésze azokon a helyeken, a hova lerako- 

 dásakor került, változatlanul megmaradt. A hol a talaj felszíne a por 

 hullásakor növényzettel meg volt kötve s a hol a földet gyep borította, 

 ott a por megtapadt. A gyep alatt levő gyenge humusréteg csak arra volt 



Földtani Közlöny. XXXf. köt. 1901. 



23 



