Ili D! SCHAFAKZIK FEKKNCZ : 



nemében párját ritkító ókori bányavájásokat, a mennyiben egy franczia 

 társaság ennek a hegynek a közetét válogatás nélkül akarja lefejtetni és a 

 zúzóba vitetni. 



Az utolsó objektum, a melyet e napon megtekinthettünk, az Abrud- 

 patak völgyében a verespataki patak beömlése közelében fekvő «Gura 

 Kossia>» nevű m. k. zúzó volt, a mely a Szt. Kereszt altárnával bánya- 

 vasúttal össze van kötve. Míg a parasztzúzók a marából kéziszéren von- 

 ják ki az aranyat, továbbá primitív módon foncsorítással, addig ebben 

 a nagy zúzómüben nemcsak a zúzás történik tökéletesebben és kevesebb 

 veszteséggel, hanem a foncsorítás is. A zúzónak egy része még régi, java 

 része ellenben a kaliforniai rendszer szerint vasból készült és egészen 

 modern. Megemlítjük, hogy a mü ezen részének berendezése Kachelmann K. 

 vihnyei gépgyárából került ki. Ezt a zúzót az Abrndpatak vize hajtja, de ez 

 a feldolgozásra váró nagy zúzóérczkészletekkel szemben a sokszor beálló 

 vízhiány miatt elégtelennek bizonyul s innen ered az abrudbányai bányász- 

 köröknek az a terve, a mely szerint a verespataki bányaművek E-felé egy 

 altárnával az Aranyos völgyével volnának összekötendök. Ezen altárna 

 mintegy 100 m.-rel mélyebb fekvésű lenne, mint a mostani Szt. Kereszt 

 altárna, hossza pedig 9 — JO km. volna. Úgyszintén terveznék a zúzó kite- 

 lepítését is az Aranyos mellé, a hol ezen folyó sokkal bőségesebb és soha 

 ki nem apadó vízkészlete állana rendelkezésre. 



Július 6.-án. Borús, ködös időben a Vulkán hágóján át Brád felé 

 vettük utunkat. Útközben a hágóig túlnyomólag agyagpalát s alárendelten 

 homokkövet figyeltünk meg, a melyek gyűrődés folytán a legkülönbözőbb 

 rétegállást mutatták. A Vulkán mészplatójának tervezett megmászása elma- 

 radt, mivel 1264 m. magas teteje teljesen ködbe volt borulva. Brád felé 

 leereszkedve, Bucsesdnél még kárpáti homokkövet láttunk, Mihelény köz- 

 ségnél azonban már a melafir-diabáz tömzsök egyikére akadtunk. Mállott, 

 durvábbszemű módosulatokat szedtünk ugyanis a falu felső végén, finom- 

 szemű, tömött diabázt ellenben az alsón. Brád körül végre már az andezit- 

 kúpok tűntek fel. 



Brádon a Harl.orl-félc liuda 1^2 (ipostol és in.nszári (iidin/hánya 

 részvéní/társ(i!^(í(l vendégei voltunk s miután az igazgatóság irodájában 

 KöLLNEi! Oszkár helyettes igazgató szíves volt bennünket előzetesen tájé- 

 koztatni, ebéd után mindenekelőtt Kristyorra siettünk, az ottani nagyszerű 

 új zúzóműnek a megtekintésére, azután pedig Budára ; - előre bocsájtom 

 azonban a bányák rövid ismertetését. 



Bárzán, a rudai 12 apostol bányatelepen Jung Dániel bányagondnok 

 kalauzolt bennünket. Ez a bánya a Teleki és a Toldalaghy grófi családoké 

 volt, a kiktől ls87-ben a mostani társaság 1.200,000 forintért váltotta 

 magához. 



A hiperszthén-amfibol-andezit az a kőzet, mely ebben a bányában 



