AZ 1899. EVI TARSAS KIRÁNDULÁSR(3l. Í7 



sen 1.474,773 m.'^-re megnövekedett. A bányabirtok határai 30 szabad- 

 kutatás által vannak biztosítva, a melyek részint Brád, részint pedig Euda 

 és Limkoj községek határaiba esnek. A régi bányatelkek DK-i határán 

 pedig adományozás czéljából már meg is történt a hatósági szemlélet. 



1898 szeptember l.-jétöl kezdve az egész muszári bányabirtok, a mely 

 a geisslingeni ipartársiilatnak mindössze 80,000 forintjába került, kerek 

 egy millió forintért a Harkort-jclc hántia- és cheiniai (márak részvény- 

 társasága birtokába ment át és mint ilyen a «Eudai 12 apostol" bányával 

 együtt egy igazgatóság alá került. 



A geológiai viszonyokat bold. Primics György dr. geológus ismertette 

 «A Csetráshegység geológiája)) czimű munkájának 100. lapján, s szerinte a 

 Hrenyák és a Gyalu fétyi hegyhátak, a melyekre a bányák legnagyobb 

 része esik, olyan minőségű zöldköves andezit, a mely gyéren gránát és 

 kvarczszemeket is tartalmaz és ennélfogva mintegy átmenetet képez a 

 dáczitba. A hegycsoport Ny-i végén, a Plesián, utóbbi kőzet típusos módon 

 tényleg ki is van fejlődve. Ezek a harmadkori andezitek és dáczitok áttör- 

 ték és elborították azokat a régibbkorú melatirokat és porfiriteket, a melyek 

 az említett hegycsoport töve mentén az E-i, Ny-i és D-i oldalon még 

 láthatók. 



Ügy a Gyalu fétyi, mint a muszári bányaterületen két telérrendszer 

 lép fel. Az egyik muszári telérnek, a Clára-telérnek csapása 9'', a másiké, a 

 Carpin-teléré 11'', míg a Gyalu fétyi fotelére 1'', a másika, a Kustura pedig 

 8'' felé csap. Mind a két telérvonulat többé-kevésbbé hegyes szög alatt metszi 

 egymást. Az egyes telérek hosszkiterjedése az eddigi tapasztalatok szerint 

 50 — 750 m.-ig változik. Minthogy e teléreknek számos kiágazása van, 

 tulajdonképen inkább telércsoportoknak nevezhetők, mintsem egyes telé- 

 reknek. 



A muszári bányatelek két főtelérét, a Carpin- és a Clára-teléreket a 

 különböző régibb tárnákon kívül újabban a Lajos-altárnával tárták -fel. 

 (5. ábra.) A telérek dülése többnyíre igen meredek, s csekély kivétellel 

 70 — 85° -ú. Míg a Carpín-telér átlagos vastagsága 0.35 m., addig a Clára- 

 telér 1*5 m. szokott lenni. Előfordulnak azonban olyan lencseszerű meg- 

 vastagodások is, melyeket lokálisan tömzsöknek neveznek, s a melyeknek 

 hossza 40 — 50 m., vastagsága pedig 8 — 15 m.-t is kitesz. 



A telérek szövete legtöbbször brecciás és csak ritkán észleltetett 

 a réteges-szalagos szerkezet. A telérek kaolinos, mészpátszalagos, rész- 

 ben kvarczos tölteléket tartalmaznak, a mely érczszemekkel, pirittel, 

 chalkopiríttel és kevesebb galenittal és sz faleri ttal van imj^regnálva. A te- 

 lérek mellékkőzete úgy a feküben, mint a fedüben erősen kaolinizált és a 

 telér közelében kovandokkal telehintett. A mellékkőzet mállási zónája- 

 különböző vastagságú és változik 0"1 — 1"0 m.-ig. A mellékkőzet különben 

 zöldköves andezit, még pedig hasonló minőségben, mint a felszínen lévő, 



Fiildtani Kiizlönij. XXX. hit. 190(1- 2 



