A FÖLDRENGÉSEK GEOMETRIAI ELMELETE. 



27 



határoz egy elliptikus palástvonalakkal biró kúpot, melynek csúcsa a ren- 

 gési fészek s melynek tengelye a rengés tengelyével azonos. Mindazon su- 

 garak, a melyek e kúpon belül esnek, érezhetők a földfelületen és kilépnek 

 a levegőbe. De minthogy a levegőnek törési viszonyai a csillagászati sugár- 

 törés által adottak, a rengés az ellipszis leszálló ágán már nem találhatja 

 újból a Földet, hanem a végtelenségbe töretik. A kúpon kívül fekvő ellip- 

 tikus sugarak ellenben egészen a Föld belsejében maradnak s ott körben, 

 illetve ellipszisben addig keringenek, míg eleven erejök a földanyag abszorp- 



1. ábra. 



cziója folytán teljesen elvész. Az elveszése az energiának természetesen csak 

 látszó, csak rengési energia megy át másfajú energiába. így tehát nagyon 

 közelfekvő gondolat, hogy ezen teljesen endogén rengések, melyekről a 

 földfelületen semmit sem érezünk, a melyek azonban magukban nem lép- 

 hetnek fel, eszközlik vagy legalább előkészítik ama tömegáttételeket, a me- 

 lyek a geofizikusok és csillagászok egyetértő véleménye szerint a sark- 

 magassági változások okai. Ha ez így van, akkor kell, hogy a két jelenség 

 periódusa között legalább távoli rokonság legyen. (E nézetet Oddone dr., a 

 a paviai geofizikai obszervatórium tudós igazgatója is vallja). 



Az ugyanazon rengési fészekből kiinduló sugárellipszisek csúcspontjai 



