A TALAJNEMEK OSZTÁLYOZÁSA. 



149' 



A közét, a mely egy felső takaró alatt van, ugyanilyen holt, élet- 

 telen test : élettelennek kell tekintenünk, mert alakulása és változása a 

 szerves élettel összehasonlítva oly végtelen lassú, hogy azt semmisnek ve- 

 hetjük. A mint ez a kőzet oly viszonyok közé kerül, a melyek fejlődésének 

 megfelelők, az változni, módosulni és lélegzeni, szóval élni kezd és termő 

 talajjá válik. 



Minden kőzet, a gránittól mint legszilárdabbtól kezdve a leglazább 

 meszes homokrétegig, alá van ezen törvénynek vetve. A mint az a légkör 

 behatásának megnyilik, élet telepszik meg rajta, el kezd lélegzeni, maga 

 is változó, fejlődő, szóval élő anyaggá válik, a mely főként a fejlődést 

 kisérő viszonyok és a magában rejlő tulajdonságok, azután az alkatrészek 

 szerint más és más összetételű és tulajdonságú termő talajjá lesz. A kőzet 

 csak annyiban hat a belőle kifejlődött talajra, hogy az egyik kőzetből las- 

 sabban, a másik, lazább kőzetből gyorsabban válik élő, illetve termő talaj, 

 A képződő termő talaj tulajdonságait és részben összetételét sokkal na- 

 gyobb mértékben befolyásolják a képződés körül fenforgó viszonyok és 

 tényezők, mint az anyakőzet, melyből képződött. A kőzet a belőle képző- 

 dött talajnak csak termékenységét határozza meg, a benne előforduló, 

 növényi tápanyagul szolgáló alkotó részek alapján. 



A gránit, trachit, mészkő és márga, ha nedves helyen alakulnak termő 

 talajjá, fekete agyag termő talajt fognak adni. Ha ez a fekete talaj viszont 

 száraz környezetbe kerül, a fejlődés és alakulás más irányt vesz, s a vég- 

 eredmény mindannyinál, bármi volt légyen a kiinduló anyag, újra hasonló 

 vörös, vasas agyag lesz. Ez a vörös, vasas termő talaj újra feketévé válha- 

 tik, ha kifejlődésének körülményei megváltoznak. A különböző kőzetekből 

 származó fekete vagy vörös talajt egymástól egyes alkatrészeinek csak 

 nagyon részletes kémiai vizsgálata, vagy mikroszkópiai megfigyelése alapján 

 volnánk képesek megkülönböztetni. A talajról egyszerű rátekintés alapján 

 soha sem lehet az eredeti kőzetre következtetni, hanem csakis azon viszo- 

 nyok és körülményekre, a melyek között a kőzet termő talajjá lett. 



Nézzük most már közelebbről, mi különbség van a talaj mint kőzet 

 és a termő talaj között. 



1. A főkülönbség abban rejlik, hogy mig a termő talaj 3 — 20o/o szer- 

 ves anyagot s ebben nitrogén-vegyületeket tartalmaz, a kőzetben ilyet nem 

 találunk. De ez a szerves anyag éppen az élő része, mozgató szervezete a 

 talajnak, szerves anyag nélkül a talajkultura- növényt nem terem, bármennyi 

 műtrágyát és bárminő ásványi tápanyagot is adunk a talajnak. Ha a szer- 

 ves anyagot kivesszük a termő talajból, az megszűnt élni. — A termő talaj 

 szerves anyagát humusznak nevezzük. A kémikusok megvizsgálták s pon- 

 tosan tanulmányozták a termő talajnak ezt a fontos részét; szerkeztettek 

 egy pár új képletet, megtalálták a : humin, az ulmiunsavat, a krénsavat, az 

 apokrénsavat, de mást nem tudtak belőle kimagyarázni. Az újabb időben 



