A TALAJNEMEK OSZTÁLYOZÁSA. 151 



nemcsak a kristályos közeteket alkotó ásványok nem tartalmaznak vizet, 

 hanem a törmelékes közetek, mint az agyagpalák, egyes márgák és homok- 

 kövek ásványaiban sincs kötött víz. Minél lazább valamely törmelékes 

 közét, minél finomabb szemcsékből van Összetéve és közelebb fekszik a 

 felszínhez : annál könnyebben veszik fel alkotó ásványai a vizet, annál 

 hamarább mállanak azok el. Ha az egyes ásványok vizet vettek fel, a ben- 

 nök foglalt növényi tápanyagot képező vegyületek könnyen oldhatókká 

 válnak. 



A törmelékes közetek keletkezésök óta már egyszer vagy többször 

 átmentek a mállás folyamatán. A közetek felszínén fekvő vékonyabb vagy 

 vastagabb réteg elmállott kőzet s ha szerves anyagokat tartalmaz, termő 

 talaj. Ezt a csapadékvizek a hegy lejtőiről a völgybe mossák. Ha a völgy 

 feneke elég széles, itt meg is marad, más esetben a víz által tovavitetik, 

 míg egy alkalmas helyen le nem rakodik. Itt, mint már fenébb, említve volt, 

 más, utána következő rétegek befedik. A termő talaj ilyen felső takaró alatt 

 visszafejlődik, színe elhalványodik s újra kőzet lesz belőle. A vasvegyülete- 

 ken kívül még a talaj agyagos része, a mely nagyrészt víztartalmú kova- 

 ■savas alumínium és magnéziumból áll, szinte vegyi változást szenved, 

 nevezetesen víztartalmának nagy részét elveszti. Ez által a benne foglalt 

 növényi tápanyagok, mint a káli, a foszforsav, esetenként a mész és mag- 

 nézia oldhatósága nagyban csökken. Idővel a kovasavas vegyületek mind- 

 inkább felismerhető szöveti változást is szenvednek, t. i. kristályos szöve- 

 tűekké lesznek. A termő talajból ily módon újra kőzet formálódik; a kőze- 

 tek ezen csoportját törmelékes köztnek nevezzük. 



A törmelékes kőzeteknek, hogy termő talajjá váljanak, csak úgy el kell 

 mállaniok mint a kristályos kőzeteknek. A mint a felszínre kerülnek, a 

 légkörből apró kis lények magvai hullanak rá, a melyek itt kifejlődnek. 

 Sajátságos berendezéseik alaj)ján képesek nitrogénszükségletüket, — mi- 

 után ily vegyületeket a felszínre került kőzetben nem találnak — a légkör 

 nitrogénjéből fedezni. A vas, a mely a mélyebb rétegekben desoxidálódott, 

 ugyancsak ilyen kis növénykék közbenjárásával oxiddá változik. A kova- 

 savas vegyületek kristályos alakjukat vesztik, vizet vesznek fel s agyagos 

 rész lesz belőlök, a melyeknek növényi tápanyagúi szolgáló vegyületeik 

 gyenge savakban oldhatók. 



Mindezen változásokat főként apró kis moszatok, gombák és bakté- 

 riumok okozzák. Ha egy világos színű vasoxidulos nyers talajt levegőnek 

 teszszük ki, az hamarosan zöldes színárnyalatot kap. A termő talajok ezen 

 állapotát a gazdák szántás után beéred psnck nevezik. Ez a zöld bevonat 

 mikroszkóp alatt vizsgálva növény kolóniáknak mutatkozik, a mely 

 parányi növénykék az élet, a tenyészet pionírjai. Ok kezdik meg a kőzet 

 termő talajjá való alakítását, a mennyiben a termő talaj nitrogénkészleté- 

 nek vetik meg alapját. 



