A TALAJNEMEK OSZTÁLYOZÁSA. 155 



Azon ponttól kezdve, a midőn a nyers talaj vagy közét a légkörrel érint- 

 kezésbe jut és a felszínén parányi kis növénykék spórái telepszenek meg, 

 kezdődik a talaj humuszának a képződése. A talaj -alkatrészek kémiai 

 összetétele és a humusz képződéséékor fenforgó viszonyok irányítják előbb 

 az elsőbbrendü, később a magasabbrendű növények tenyészetét és ezzel 

 kapcsolatban a humusz felszaporodását. 



A normális termő talajban kétféle minőségű humuszt találunk : 



a) Nagyobb darab megbarnult vagy elszenesedett növényi részeket, 

 a melyeken még a növényi származás jól kivehető. A humusznak ez a része 

 a 0'2 — ()*5 átmérőjű lyukakkal ellátott szitánfelmarad és a talajvázhoz szá- 

 mítódik. 



h) A második faja a humusznak olyan erősen elbomlott, hogy azon 

 a növényi származás már nem vehető ki, hanem az mint egy sötétszínü 

 folyadék teljesen átitatja a termő talajt. Ezt a részét a humusznak a 

 fizikai elemzés közben az agyagos részszel együtt kapjuk meg. Ezt a nagy- 

 mérvű bomlást nemcsak a baktériumok idézik elő, hanem főként a földi 

 giliszták hatásának kell tulajdonítanunk. A giliszták félig humiíikált nö- 

 vényi részekkel táplálkoznak, a melyek bélcsatornájukon áthaladva telje- 

 sen amorf anyaggá változnak. A mint már most a talaj meszes vagy vasas, 

 ez a része a humusznak más és más összetételt és tulajdonságokat mutat. 

 A meszes talajban humuszsavas mész képződik, a mely vegyület vízben 

 nem oldható. A vasas, mészmentes talajban ellenben humuszsavas vas- 

 ammon van, a mely vegyület vízben és lúgokban oldható. Ez a teljesen 

 elbomlott humusz több nitrogént tartalmaz, mint az, a melyen még a nö- 

 vényi szervezet kivehető. Nem minden humuszos talaj termékeny, csakis 

 az, a melyben a humusz sok nitrogént tartalmaz. 



Normális talajban a humusz nem szaporodhatik nagyon fel, mert itt a 

 képződéssel az oxidálás lépést tart. Humusz csakis ott szaporodhatik nagyon 

 fel, a hol az oxidálás egy vagy más okból hiányos, pl. magas hegyeken, a 

 hol az évi hőmérsék olyan alacsony, hogy míg az egyrészt a növényzet éle- 

 tére nincs káros befolyással, addig a bomlást előidéző baktériumok tenyé- 

 szetét nagyon megnehezíti. Az ilyen hatástalan humuszt vad Jntmuszvak 

 nevezzük. 



Vízállásos helyeken a sok víz a növények életét nem hátráltatja, de 

 a baktériumok tenyészetét gátolja ; ezen kívül a vízben idővel olyan vegyü- 

 letek szaporodnak el, a melyek a baktériumok életére mérgező hatással 

 vannak. Ha ez bekövetkezik, a vízbe kerülő növényi részek nem bomlanak 

 többé el, hanem lassan elszenesednek s ekkor létrejő a tőzeg. Tőzeges és 

 vad humuszos területek képződése tehát abnormális viszonyok között tör- 

 ténik, azok normális talajok tárgyalásakor nem jöhetnek tekintetbe. 



4. A .s~e/^svYív/.s mész. A talajban a szénsavas mész mint : kőtörme- 

 lék, homok és por, vagy mint az agyagos rész alkatrésze fordulhat elő. 



11* 



