158 TREITZ PÉTER : 



rétegre hullott por, illetve homokból származik. A mésztartalom magasabb^ 

 az oxidáczió erélyesebb volt bennök s a képződött talajba kevesebb humusz- 

 ban oldott vas került. 



A humusz oxidácziója után kivált vas a talajt sárgára festette. 

 Vörös talaj erdei, erősen humuszos vagy sik-mocsaras terület talajának 

 oxidácziója folytán jöhet létre, ha valami oknál fogva szárazabbra vált 

 hely és klima a 4alaj humusztartalmának teljes oxidáczióját idézi elő. 

 Ilyen talajok a ferra ros>i(( és a Jdtcrit, hazánkban : a in/írok, a mocsár 

 stb. Támogatja ezt a magyarázatot még a tapasztalat is, mely szerint a 

 vasas talajok tényleg mindig mészhiányban szenvednek. Néhány helyütt 

 ugyan tapasztaltuk, hogy a vasas talaj több meszet tartalmazott, de itt 

 mindig ki volt mutatható, hogy a mész utólagosan került bele valamely, 

 ezen vasas talajon átszivárgó meszes vizböl. 



A vasas talajok függetlenül fizikai összetételüktől mindig kötöttek 

 (kivéve ha, mint említve volt, véletlenül nagyobb mésztartalom került utó- 

 lagosan beléjük). A talaj alsóbb rétegeibe oxigén nem igen jut le. Az ott 

 lévő humuszos anyagok az oxidáczióhoz szükséges oxigént a vasoxid- 

 vegyektöl kölcsönzik, azokat oxiduUá redukálják. A vasoxidul szénsavas 

 vízben oldódik s a talaj párolgásakor haj csövekben felfelé húzódik, útköz- 

 ben átitatja a talajt. A mint a felső rétegekbe kerül, itt újra oxigént vesz 

 fel, mint ilyen, oldhatlanná válik, a vizböl kicsapódva a talaj rétegét a 

 szénsavas mészhez hasonlóan összeköti. A felszínén, a meddig a talajmí- 

 velő eszközök hatása terjed, ezen tömödötté vált réteg apró rögökké, mor- 

 zsákká töretik össze s a talaj morzsás szövetüvé válik. Ha azonban ez a 

 felső réteg nem porhanyíttatik folytonosan, úgy az a csapadékok hatása 

 következtében szinte összeülepedik. 



Az agyagos részhez kevert vasnak igen nagy gázsürítő képessége van, 

 nevezetesen erősen kondenzálja a szénsavat és az anDnonidlot. 



A szénsav kondenzálásának eredménye első sorban a talajban levő 

 szénsavas mésznek apadása lesz, mert az esővíz több szénsavat találva a 

 vasas talajban, abból többet is képes feloldani s így nagyobb szén- 

 savtartalmú víz a talajon való átszüremkedése alkalmával abból több 

 szénsavas meszet lúgozhat ki. Továbbá a humusz bomlása is jó irányú 

 lesz, mert az ammoniákot képező baktériumok csak szénsavas légkörben 

 érzik magukat jól, s így több ammóniák és kevesebb szabad nitrogén kép- 

 ződik a humusz oxidácziója alkalmával. 



Az ammóniák kondenzálása még a talaj termékenysége szempont- 

 jából is igen nagyfontoságú, a mennyiben a képződött ammoniákot a vas- 

 oxid a talaj kiszáradása után is megőrzi. 



A sűrített ammóniák a vasas talajokban igen könnyen nitrifikálódik, 

 a mely körülmény nyilván onnan magyarázható, hogy a vasoxid-vegyek 

 a sűrített ammóniákon kívül oxigént is könnyen bocsátanak a nitrifikáló 



