Ii66 IRODALOM. 



ható. A Magura- Sacától ÉNy-ríi S km. légvonal távolságban a Karpiuasa begyen 

 30 m. hosszú tárna magnetittel kevert barnavaskövet tár fel. Mindezek között a 

 Magura-Saca ércztelep-tömzse a legfontosabb, mert a 955 m. magas plató bét 

 különböző részén találták meg szabadon, a felületen a vörösvaskövet. A czikk- 

 író a felületes, mállott vörösvaskü műveléséből 36"/u vasra számít, míg a mélyebb 

 pontokon kibukkanó mágnesvaskőböi 50 — 70»/u vasat remél. Az ércztelepek átte- 

 kintésében azon érdekes következtetésre jut, hogy a magasabb telepeket vörös- 

 vaskő alkotja, s hogy ezek mélyebben barnavaskő és mágnesvaskő-telepekbe 

 mennek át. Ugyanezt a jelenséget figyelték meg Tirolban is. A továbbiakban a 

 czikkíró körültekintő gondossággal mérlegeli ezen vasérczek kihasználásának a 

 kérdését, nagy tájékozottsággal szól a helyi viszonyokról, barnaszén kutatást is 

 javasol. Végül a jövedelmezőségre nézve állít össze kalkulácziót ; 10,000 mmázsa 

 nyers vas produkálása mellett 440,000 frt bruttó jövetelmet számítva, a nettó 

 nyereséget 120,000 frtra becsüli. P. K. 



(7.) Dr. Sava Athanasiu : Az és zaJnii okival jhjscíí-zóna eoczéiifannájáróL 

 (Yerhandlungen der k. k. geologischen Eeichsanstalt. Wien, lS99.Nr. 9.) 



Nagy érdekű dolgozatról kell beszámolnunk, a mely tárgyánál fogva fölötte 

 jelentős, s a mely Kárpátjaink révén bennünket is közelről érdekel. A flyschben 

 tudvalevőleg igen gyéren vannak organikus maradványok, s így az ebben talált 

 egy-egy kövület megbecsülhetetlen értékű a geológusra. S most Sava Athanasiu 

 az északmoldvai Kárpátok homokkövéből egész sorozat eoczén kövülettel áll elő. 

 E kövületek lelőhelye a Kárpátok külső peremén, a Sasca patak eredeténél van, 

 7 kmre délnek a bukovinai határtól, s 4 kmre DNy-ie\é Paiseni falutól. A kövü- 

 letdus kőzet, a mely a közönséges fiysch homokkő és márga közé telepedett, 

 fehér színű meszes kötöszerű durvaszemű kvarcz homokkő. Ebben a homokkő- 

 padban Sava Athanasiu a következő kövületeket találta : NummuUtes perforata 

 obesa Leym., Nuriwiulites Lucasana Defr., NummuUtes curvispira Menegh., 

 Jrochocyathus cf. aeqiiicostatus Mayee, Terebratula HUarionis Menegh., Tere- 

 bratida Phrygia d'Aech., Terebratula Escherí Mayer, Terebratula Fumanensis 

 Menegh., Terebratulina oblonga n. f., Anomin tenuistriaia Desh., Pecten plebe- 

 jus Lamk., Peclen multistriatus Desh., Pecten reconditus Solander, Pecten 

 Moldavicuft n. f. igen gyakori, Pecten cf. corneus Sow., Pecten cf. subimbricatus 

 MűNSX., Pecten cf Halaensis Frauschee, Pecten cf Beikéi Mayee, Giyphea 

 Brongniarti Bronn tömegesen, Gryiihea cf Mayeri Frauscher, Gryphea n. f, 

 Ostrea cf. flabellula Lam., Oxirhina Ag., Celorhinus? Blv. 



Ezen fajok legnagyobb része a középső eoczénre, a párisi emeletre utal. 

 A sascai flysch-fauna közel áll az észak alpesi és a vicentini eoczénfaunához, 

 miként ezt különösen a brachiopodák bizonyítják. Kocii Antal az erdélyi eoczén-' 

 bői csupán egy brachiopodát ismer, ez a felső eoczénbeli Terebratulina striata. 

 A sascai lamellibranchiaták közül az erdélyi eoczénben az Anomia tenuistriafa, 

 Pecten plebejus, Pecten midtiMriatns és Gryphea Brongniarti igen gyakoriak. 

 Ebből a szerző azt következteti, hogy a Keleti Kárpátok külső részén levő eoczén 

 tenger összefüggött a belső részen levő tengerrel. Nevezetes, hogy a szerző a 

 sascai kövületdús homokkőpadban egyetlenegy csigát sem talált ; ellenben a 



