220 T. KOTH LAJOS : 



gatóját erről rögtön értesíteni azon figyelmeztetéssel, hogy a fúrást távirati 

 úton azonnal állíttassa be, a mi meg is történt. 



Ezután hátra volt még a harmadik, általam proponált fúrási pont a 

 Szamos-völgyben elvonuló i/iiercf/voDalIxni. 



Miután ezen fúrás hivatva volt a másik végzett két fúrással egyetem- 

 ben az egész zsibó — szamos-ddi'arltclyi területre nézve végleg dönteni, 

 ezen harmadik fúrás megindítását okvetetlenül szükségesnek tartottam, a 

 miért is annak foganatosítását annál is inkább ajánlottam, mert az anti- 

 klinális vagy nyeregvonalba esett, a mely vonalon tudvalevőleg az olaj, ha 

 jelen van, leginkább szokott felnyomulni. 



E fúrás mélységét a kristályos alaphegység eléréséig approximative 

 kb. 550 m. -re prelimináltam ; feladata volt, hogy az ezen a vidéken kifejlő- 

 dött legmélyebb eoczén leg fekvőbb részét egészen az alapközetig feltárja. 

 A fúrási pontot a részvénytársaság megbízottja, t. i. a fenn megnevezett 

 fúrótechnikus jelenlétében, az említett dolgozatomban a Szamos-Udvar- 

 helytől D.-re javasolt két pont éj szakiabbj a közelében, 1896 április 12.-én 

 tűztem ki ; a fúrást április 28. -án kezdték meg. 



A Szamos-völgy 1 1 m. vastag, sárgás mészmentes agyagból, valamint 

 a környék valamennyi kőzetét feltüntető kavicsból és durva homokból álló 

 alluviuma alatt a legmélyebb(alsó)-eoczén-rétegekbe értek. 



16— 26m., 48— 49m., továbbá 208— 215 m., valamint 248— 252m. 

 mélységben homokon és agyagos homokkövön hatoltak át, a többi, tehát az 

 átfúrt rétegek csaknem egész tömege, finomabb- vagy durvább-homokos 

 vörös agyagból állott. Az egész agyagtömeg mésztartalmú, elvétve tűalakú 

 gipsz-kivirágzások is mutatkoztak benne és a fúróminta rendesen sós ízt 

 árult eh Nagyobb faágszerű konkréczió és hosszúkás kisebb kidudorodások 

 fordultak itt-ott elő, vékonyhéjú molliiszkák apró töredékeit vagy foszlányait 

 több ízben konstatálhattam. Az 50 — 60 m,. 148 — i58m., 250 — 253 m., 

 350 — 352 m., 450 — 455 m. és 545 — 551 m. mélységből származó anyag 

 iszapolási maradékában foramíniferák nem voltak kimutathatók. 



208 és 21 8 m. közt gyenge s majd erős gázok jelentkeztek ; 213 m.-nél, 

 a durvaszemű homokkő-réteg megnyitásánál hirtelen egyetlen erős lökés 

 észleltetett. A fúrókészülék néhány perczig erősen reszketett és a vízoszlop, 

 melynek szine a földfelület alatt 2 m.-re állott, a kitörő gázok erős pezsgése 

 közben csaknem a föld színéig emeltetett. A gázok szaga megfelelt a 

 könnyű petroleum-szénhydrátokénak; A gázok heves kitörése egy óránál 

 tovább tartott és aztán átment nyugodtabb pezsgésbe. A fúrólyukból kiömlő 

 gázok — a kellő óvóintézkedésekkel — meggyújtattak s nyugodtan égtek 

 mintegy 4m. magas, kevéssé kormozó lángoszloppal, a mely nemsokára 

 elaludt, mivel a gázkiömlés már csak időszakos volt. 



248 — 252 m. mélységből szintén meglehetős mennyiségű gázok száll- 

 tak fel; 



