228 ISMEKTETÉS. 



morfológiailag tökéletesen hasonló dolgot kimutatni Belsö-Azsia magas 

 földjének keleti peremén, Kamcsatkától egészen Tong-kingig. 



Ezeknek az ives törésvonalaknak a jellemzését és létezésüknek bizo- 

 nyítását a nagy elméjű szerző az általa is jól ismert San-hszi plató törés- 

 vonalával kezdi. Már fő müvében kimutatta, hogy ezt a platót majdnem 

 N — S irányú törések szeldelik, a melyek közül a legszélső keletre épen 

 határa a platónak. A törésvonal Csönn-ting-futól Véi-huéi-fuig NS irányú, 

 azután a Hoangho völgye szerint csinos ivvel áthajlik WSW — ENE 

 irányúvá.* 



A Hoang-ho-tól délre Közép-Khina fő gerincze, a Czin-ling-san 

 rendszere végződik roppant meredeken, egész hirtelenül a khinai nagy 

 Alföldre. Ezt a hirtelen megszakadást veszi a szerző a második ives 

 törésvonal éj szak- déli irányú ágának. A törésvonal aztán délen bekanyaro- 

 dik a Tan-kiang és Han-kiang egyesüléséhez, a hol annak jelenlétét Lóczy 

 tanulmányai alapján igyekszik kimutatni. 



Ezt a két ives törésvonalat majdnem kétségtelenül sikerült konstatálni. 

 Csekély ellenvetésemet később felemlítem. Az innen délre levőket már 

 nem ismeri szerző ilyen nagy biztossággal, de mégis elég kézzelfoghatóan 

 bizonyítja. 



A harmadik törésvonal ugyanis I-csang-fu vidékén kétségtelen, ott a 

 hol azok a hegyek, a melyekből a Jang-cze-kiang sellökön folytatott útja 

 után a Han-kou vidéki alföldre lép ki, merev NS irányú vonal mentén 

 megszűnnek. De innen délre már csak szórványos adatok támogatják a 

 vonal létezését. Szerző szei'int a vonal, a Juen-kiang völgyén fölfelé Kui- 

 csou és Kuang-hszi tartományok határának tart s bekanyarodik a két tar- 

 tománynak Jün-nan tartománynyal való közös határpontja felé. Ettől a 

 vonaltól éjszaknyugatra magas, legnagyobb részt mészkőből álló magas 

 föld van, míg délkeletre alacsony mezozói halomvidék. 



A negyedik törés jóval kisebb az előbbinél s a szerző talán túlságo- 

 san gyér adatokra támaszkodva merte megadni helyzetét. A Jün-nan táblát 

 nyugaton a Lóczy által konstatált hátsó-indiai rendszerű, gyürt-hegység 

 határolja, mig keleten Kuang-nan-fu vidékén NS irányú, délebbre, Tong- 

 king határán kelet-nyugati irányú törés határolja, a mi azonban szerző 

 szellemes bizonyítása mellett is kétséges marad. 



Áttér ezután szerző a San-hszi platótól éjszakra. Mint tudjuk, ezt a 

 platót éjszakon a színi csapású Höng-san stb. vele párhuzamos gerincz 

 határolja. A Höng-sant keleten és keleti végének déli részén épen olyan 

 ívelt törés kell, hogy határolja, mint a milyen a Czin-ling rendszerű 

 hegyek keleti végét. 



* Hogy valódi törésről, vagy csak erős rtcxiii'áról van-e s/.ó, azt a tárgyalás- 

 egyszerüsitése kedveért nem en)Hteni. 



