330 ISMERTETÉS. 



nem nyomás, hanem lazulás szerepelt mint indító ok. A törésvonalakat 

 legnagyobb részt régibb és újabb vulkánosság kiséri. 



A szerző által kimutatott ives törések annyiban külömböznek a fenn 

 említett, szigetsorok által jellemzett törésektől, hogj' míg amazoknak a 

 kelet-nyugati irán^'ú ága nyúlik túl a közvetlen tőle délre fekvőnek éjszak- 

 déli irányú ága felett, addig a szigetsorokon ellenkezőleg, azt lehet nagy 

 szabályossággal látni, hogy mindig a NS irányú ág nyúlik túl a közvetlen 

 utána következő éjszakinak az EW ága elé. 



A fényes elmélet ellen, ismereteink hézagos volta miatt csak kevés 

 ellenvetést lehet felhozni. Eltekintve a két legdélibbtől, a melynek vidéke 

 alig ismeretes, csak a Huai hegység és az éjszak-csilii-hegység nem illik 

 bele ebbe a rendszerbe. A Huai hegység főgerincze majdnem kétségtelen 

 folytatása a keleti Kuen-lunnek, ámbár attól valamiféle mélyedés elvá- 

 lasztja. Pekingtől éjszakra pedig a hegyek átnyúlnak egészen a Liauho 

 alluviumáig,' ámbár igaz, hogy itt az előbbiekhez nagyon hasonló törés- 

 vonal veti végüket. 



Ezek a kivételes helyek azonban semmit sem vonnak le az elmélet 

 nagy fontosságából és jelentőségéből. Cholnoky. 



IRODALOM. 



(13.) Grittner Albert: Szénelemzések különös tekintettel a magyarországi 

 szenekre. Második bővített kiadás. Bpest. 1 900. (Kiadta a Term. Tud. Társ.) 



Az e czímtí rrumka első kiadásának 211 szénelemzésén kívül 233 újabb 

 elemzés adatait találjuk meg ezekben a táblázatokban, az elgözölögtetö képesség 

 és az elégetéskor produkált kalória számadataival együtt. A kalória megállapítá- 

 sakor (a százalékos összetételből) a szerző Schwackhöfers következő gyakorlati 



formuláját használta : 



8100 C + 29000 (H — ^ 0) 4- 2500 S — 600 H, 



Kalória.. 100 



Sz— n. 



(14.) Halaváts Gyula : A szarvasi artézi kút. [A magy. orv. és termv. XXX. 

 vándorgyűlésének munkálatai. 1900. p. 585. Előadta a M. Földtani Tár- 

 sulat 1900 januárius 3.-án tartott szakülésén.) 



A szerző az Alföld déli részének szelvényére vonatkozó adatait egy újabbal 

 egészíti ki a szarvasi artézi kút földtani szelvénye révén. A Zsigmondy Béla által 

 1890-ben fúrt 290-75 m. mély kút történetének vázolása után a fúrólyuk réteg- 

 sorozatát ismerteti, a mely faunájában a többi alföldi kutakéval megegyezik s a 

 levantei rétegek felső határsíkjának az Alföld közepe felé való további lejtösségét 

 is igazolja. 



