232 I KOD ALOM. 



(15.) Dr. KocH Antal: A magyar kora ua országai köuült gerinczesállat 

 ■maradványainak rendszeres átnézete. (A magy. orv, és termv, XXX. ván- 

 dorgyűlésének munkálatai. 1900. p. 526.) 



Hazánk kihalt gerinczeseiröl a bécsi Akadémia és aK. k. Reicksanstalt kiad- 

 ványaiban találjuk az első adatokat. Az első magyar búvár e téren Petényi Salamon 

 János, a Nemzeti Miizeum néhai tisztviselője volt, kinek jegyzéke kihalt gerin- 

 czeseinkről a mai napig a legbővebb enumeráczió volt, kibővítve később Kubinyi 

 Feeencz által, kitől szintén több adat származik, bár az első magasabb színvonalú 

 értekezés Keenner József nevéhez fűződik. («AjnácskŐ ősemlősei.») Erdélyben sok 

 adatot gyűjtött az Erdélyi Múzeum-Egylet és a Hermannstádter Naturw. Vérein 

 múzeuma, majd Koch Antal 1889-ben nErdély ösemlőseinek átnézetében», (XXV. 

 vándorgyűlés) stb. 



A Földtani Intézet felállítása óta a legtöbb adatot Böckh János és dr. Pethö 

 Gyula munkásságának köszönhetünk. 



Mindezen adatok felhasználásával és saját kutatásai alapján állította össze 

 a szerző jelen jegyzékét, a mely a lelethely, a rétegszint s esetleg az illető gyűjte- 

 mény megnevezésével az összes eddig ismert hazai gerinczes fossziliákat Zittel 

 rendszerében felsorolja. A jegyzékben 



1 70 hal, 

 i békahüllő, 

 20 hüllő, 

 13 madár és 

 ,133 emlős foglaltatik. 

 Ezután időrendi szereplésük szerint sorolja fel a feljegyzett állatokat az. 

 egymást követő faunák rövid jellemzéseivel. Sz — n. 



