Í60 BÖOKH JÁNOS : 



délfelé irányított düléssel bírnak, ezzel ellenkezőleg azonban azt tajDasztal- 

 juk, miként Hosszú-Hetény északi végén, a Kálváriahegy táján, a p liasz 

 felső osztálya rétegeinek dülése határozottan észak fele irányított. így p, o. 

 a Kálváriahegy északi alján a meglehetős vastagrétegzésű, bitumenes már- 

 gásmeszek P/2*' felé dűlnek 50°-nyi szöggel. Ezek itt pj^ritet tartalmaz- 

 nak, melynek átváltoztatása után sajátságos barnavaskő konkrécziók kép- 

 ződnek. 



A Kálváriahegy déli oldalán, a melyet a trachydolerites eruptivkőzet 

 egy vonulata képez, mely azután Hosszú-Hetévy vidéke még több ponlján 

 lép kisebb foltokban napfényre, az egykor ott létezett szőllőkertek területén 

 a márgákat 23^ és 24^2'' düléssel, tehát mindenesetre északfelé irányítva 

 és 50° szöggel találjuk. 



E tüneményekből látható, miként itt Hosszú-Heténynél kelet felé an- 

 tiklinális rétegállás árulja el magát, melynek oldalszárnyai egyrészt dél. 

 másrészt északfelé dűlnek. Ezzel összhangzásban .IIos><zú-IJétéi>ijnél az 

 ahó-liaszi rétegek nyergére úgy dél, mint nevezetesen észak felé, konkor- 

 dáns sorozattal a l;6z(''p-Ua>>z és az utóbbi irányban sőt a l'e]f>ó'~Jiasz és a 

 jura még magasabb rétegeit is látjuk következni. 



Tekitsük át az előbbeniben közlöttet röviden s azt tapasztaljuk, mi- 

 ként EosENFELD Bernát úr hoaszu-hetényi kutatási területén, még pedig 

 Hosszú-Hetéui/ helységétől nyugatra, a kutatási terület nyugati szélén, a 

 vasasi szénterület felé, a Basdnöílörtöl északon, a Vilionakolouia tájáig, a 

 somogy-vasasi alsó-UaszbeU szénképlet ugyancsak alsó-liaszbeli közvetlen 

 .fedője jut napfényre és hogy tovább délre, az 1-ső számú kísérleti tárónál, a 

 szomszédos Vasas sőt alsó-liaszbeli szénképződés fedöbb része a kísérleti- 

 táró által közel a felülethez harántoltatott. 



Az e táró által harántolt telepek meredeksége következtében normá- 

 lis viszonyok közt ugyan nem várható, hogy itt, a vasasi telepvonulat ka- 

 nyarodási pontján, ez utóbbi fekvőbb részei is e helyen a kutatási terület 

 nyugati határán belül meg lesznek találhatók, de tovább észak felé, hol a 

 Vildoriakoloni(( alatta gruphaeK-rrlcf/ek jelentkeznek és a Btixiujödörhen 

 menedékesebben telepítve mutatkoznak, lehetséges, minthogy Tí/svíson az 

 1. sz. akna táján is relatív laposabb település van, hogy fúrás vagy akna- 

 szerű mélyítés által a széntartalmú liasz esetleg még mélyebb részei is el- 

 éretnek. 



Állílható tehát, hogy a hosszú-betényi kutatási terület e nyugati ré- 

 szében a szénre való kutatás szempontjából teljes figyelmet érdemlő vidék- 

 kel van dolgunk. 



Nem tagadható azonl>an továbbá, miként az antiklinális rétegalkotás 

 következtében, a mely tovább keletre nyilvánul, s melynek tengelyrészé- 



