Ú6i ERDŐS LAJOS : 



aquitani emeletből St.-Avitból származó Pyruld Labici példánjmyal, arra az 

 eredménja-e jutottam, hogy a Pomáz vidékén gyűjtött példányok, bár közel 

 állanak a Pi/rula Lairici-hez, azzal nem azonosíthatók. 



Ugyanis ez a kőhegyi alak 7^/2 egyenletesen és annyira hirtelen növe- 

 kedő kanyarulatból áll, hogy az utolsó kanyarulat magassága mintegy ^/4-e 

 az egész ház magasságának. 



A kanyarulatok kihuzottak, s erősen lépcsőzetesek. Minden kanya- 

 rulatot erős, tüskékkel díszített él két egyenlőtlen részre oszt ; egy alsó 

 nagyobb részre, a mely a tüskés éltől lefelé szűkülő, keskenyedő, s egy 

 kisebbre, mely a felső varrat felé halad, s vízszintes helyzetű. Éppen e 

 miatt lesznek a kanyarulatok erősen lépcsőzetesek. Ez a két rész díszíté- 

 sére nézve is eltér egymástól. 



Az alsó részt csigavonalasan lefutó, s az alsó tüskesor felé erősödő 

 hossz-irányú bordák díszítik, a melyeket helyenkint sokkal gyengébb 

 haránt ránczok, s az elég jól látható vékony növekedési vonalak keresz- 

 teznek, miáltal a felület némileg rácsozatos lesz. 



A hossz-irányú bordák kétfélék. Vannak keskenyebbek, a melyek egy- 

 szerűek, gyengébbek és vannak szélesebbek, a melyek két kis barázda 

 által három kisebb bordára vannak osztva. E másodrendű bordák közül a 

 középső a legerősebb. Az egyszerű gyengébb és az erősebb hármas bordák 

 egymással váltakoznak. 



A kanyarulat kisebbik, vízszintes helyzetű részén négy erős, hullá- 

 mosan lefutó ráncz van, a melyek közt a tüskés él mellett levő legszélső a 

 legerősebb, s a töbl)i három a varrat felé haladó sorrendben némileg gyön- 

 gülő. Az utolsó ráncz és a varrat-vonal között mély és a négy ránczczal 

 egyenlő szélességű csatorna van, a melynek a varrat melletti részén a 

 növekedés-vonalak tűnnek fel, és pedig oly erősen, hogy a csatorna széle a 

 varrat-vonal mentén fogazottá lesz. 



Az alsó kanyarulatokat koronaszerűen díszítő tüskék felfelé fokoza- 

 tosan gyengülnek, s a felső kanyarulatokon egyik varrat-vonaltól a másikig 

 terjedő haránt bordákká lesznek. 



Az utolsó kanyarulat hosszának közepe táján a belső ajak szélétől 

 hat tüskéből álló tüskesor indul ki, az alsó tüskesor, s halad az itt már 

 inkább ferde irányt követő hossz-bordák irányában a külső ajak széléig. 

 Ezek a tüskék egymástól jól elkülönültek s kiemelkedők. Az utolsó kanya- 

 rulatnak a két tüskesor közötti felülete gyengén, de határozottan domború. 



A szájnyílás felfelé szélesedő, nagyban megnyúlt négyszöghöz hasonló, 

 8 alul rövid csatornában (csurgó) végződik. 



A belső ajak vékony, úgy hogy rajta a felület hossz-irányú bordái 

 keresztül látszanak. Lefelé némileg vastagabb lesz, s itt határa is élesebb, 

 a mi a felső részen némileg elmosódó. Az orsón szelíden kiemelkedő ráncz 

 fut végig, a mely a belső ajak alatt ellapul, minek következtében a szájűr 



