-26S KISS V. MANÓ: 



W lejtője határolja a medenczét keletről. Hárskúttól a berzétei hámorig a 

 sziliczei fensík nagyon meredek lejtője húzódik. (1. 3. ábra). 



A torna-pelsőczi hegység második csoportja a Sajó völgyén túl 

 W felé Berzéte, Körös és Sebespatak községek között szegélyezi a medenczét 

 nyugatról. Ez is folytatódik Sebespatakon túl Csetnek felé, de itt már nem 

 a mi medenczénkben. 



A heg}'ség harmadik csoportja, a melyik a medencze szegélyezésében 

 részt vesz, a Nyerges-hegy. Ezt a geográfusok eddig, miután közvetlenül a 

 Bányaoldal öspaláira támaszkodik s a rozsnyói medenczébe mint ék nyúlik 

 bele s mert a Gencs patak a pelsöczi Nagy-hegytől élesen elválasztja: a 

 gömör-szepesi érczhegység részének vették. Látni fogjuk azonban, hogy ez 

 a hegy genetikailag a torna-pelsőczi hegységgel összefügg s így annak 

 része gyanánt kell tekintenünk. 



A medencze éjszaki peremén a gömör-szepesi érczhegység öspalái 

 adják a határt. 



Ilyen határok között terül el a dombokkal tarkázott rozsnyói 

 medencze, a melynek legnagyobb hosszúsága, eltekintve a pacsai és betléri 

 öblöktől, 1 7 km. Sebespatak és Dernő közt : legnagyobb szélessége pedig 

 4'5 km. Eozsnyó és a pelsöczi Nagy-hegy NE szöglete között. 



A medenczében még két hegy emelkedik, úgymint a Kápolnatető 

 (398 m.) a Hosszúréttől éjszakra és a kraszna-horkai várdomb (488 m.), a 

 melyeket szerkezetüknél fogva a torna-pelsőczi hegységhez veszünk. 



Maga a medencze részint dombos, részint sík. A legmagasabb 

 dombok Eozsnyó és Jólész között emelkednek. Hosszúrét, Jólész, Berzéte 

 vidékén pedig legsíkabb, a hol a medencze legmélyebb pontja (261 m.)fekszik. 



A medencze főfolyója a Sajó. Másik két fő vízér a Csermosnya és a 

 Gencs. Az utóbbi Sebespatak és Berzéte közt W — E, az előbbi Dernő és 

 Berzéte között E- W irányban folyik s mindkettő Berzéténél torkollik a 

 Sajóba. Területünk völgyei ált. N — S és E — W irányban húzódnak. 



A terület geológiai viszonyainak ecsetelésekor fő czélom lesz meg- 

 világítani a medencze keletkezésének történetét. Ebből a czélból vegyük 

 szemügyre először is kor szerint a medenczének s az ezt környező hegyek- 

 nek kőzeteit s azoknak települését. 



1. Archdi c^illá'iH- és agiidnixildk. A medencze éjszaki szegélyén a 

 hegyek őskori palákból vannak felépítve. Az őspalák legalsó szintája a 

 (jiieüz a Kraszna-Horka-Várallya és Uhorna közötti hegyeken található. 

 Várallyáról U hornára az út mindig ezen a kőzeten vezet s így az útmenti 

 kőfejtőkben a települést jól meg lehet figyelni. 



Az anyag meglehetősen változatos, de mindig jellemzi a nagyszemű, 

 fehér kvarcz, a mely rétegesen helyezkedik el s mintegy alapanyagba 

 beágyazva látszik : azért már Stur porfirgneisznak nevezi. A szürke és 

 kékeszöld változatok uralkodnak. 



