Itl-l KISS V. MANÓ : 



h) A f'clső-tridszl azok a szürke színű, kövület nélküli meszek képvise- 

 lik, a melyek a torna-pelsőczi hegység mindbárom említett csoportjának 

 legfelső részén, az alsó-triász változatos kőzetei fölött terülnek el. 



A triászmeszek felső lapjai alkotják e remek fensikok tetejét. Való- 

 ságos karszthegység ez, mert a dolináktól és karrmezőktől a búvó pata- 

 kokig és barlangokig, minden karsztot jellemző alakúlat és képződmény 

 fellelhető itt, hiszen hazánk világhírű cseppkőbarlangja, a Baradla is, a 

 Sziliczei fensik felső-triász meszében rejlik. 



Dolinák különösen a pelsőczi Nagy-hegyen találhatók ; karrmezők a 

 Sziliczei fensik teteje Jólész és Hosszúrét fölött, továbbá a tornai Felső hegy 

 fensíkja Dernő és Hárskút fölött. 



Bővizű, tehát földalatti üregből fakadó patak az Evetes Almásnál, 

 a mely alig hogy elhagyja bölcsőjét, már is malmot hajt, meg a Lófej forrás 

 Sziliczénél. Hegységünk barlangjai pedig nem szorulnak dicséretre. 



A messze fehérlő, meredek sziklák már távolról felismerhetővé teszik 

 az alsó- és felső-triász határát. A felső-triász meszek a Sziliczei fensíkon ált. 

 SE-re dűlnek, s ha Jólész fölött a Szeles-szájú szikláról délre tekintünk, 

 E — W irányban húzódó lépcsőkön akad meg a szemünk : ezek a lépcsők a 

 rétegfejek. 



A pelsőczi Nagy-hegyen ált. S és SW irányú a felső-triász mész dűlése. 



A felső-triász mésznek is van két elszakadt röge. Az első a kraszna- 

 horkai várdomb (2. ábra). A ma is teljes épségben levő ősi Behck erősség 

 488 m. magas kopár dombon épült. Ezzel a dombbal szemben N felé áll, a 

 már említett, kétes karl)onkorú palákból álló hegyecske, a mely 50o m. 

 magas. 



A várdomb kopár, zegzugos szikláival, meredek oldalával, annyira 

 elüt a körülte levő erdős hegyektől, hogy már a laikus is távolról felismeri, 

 hogy ez a hegy valami más anyagból épült fel, mint a többi. És csakugyan, 

 ez a merész kúp felmaradt röge a nagy triászmész takarónak, s egyúttal 

 bizonysága annak, hogy a ma az őspaláktól, közepes számítás szerint, 5 — 6 

 km. távolságban levő triászmeszek egykor egészen idáig elnyúltak. A N lejtő 

 itt is, mint a Kápolna-tetőnél, meredek, a S lankásabb, tehát a rétegek ált. 

 S dűlését kell itt is feltételezni, bár ez csak nagyon homályosan vehető ki 

 a vár déli bástyája alatt. 



A várdomb SW lábánál, sajátságos barna, mállott felületű, l)elül 

 zöldes-fekete, igen kemény kőzetet találtam, a mely dr. Sohafakzik F. úr 

 szíves petrograíiai vizsgálata szerint epidotos kvarczitpalának jellemez- 

 hető, ennek padjai SW felé dőlnek. A hol a mész ezzel a kőzettel érint- 

 kezik, holokristályos lesz. Az érintkezés igen szoros, úgy hogy kézi példá- 

 nyokon is észlelhető. Ezen kőzet vonulásának irányában, a mint majd 

 látni fogjuk, re])edést kell feltennünk. 



A felső-triász második röge a Magas-tető alatt levő Gombás nevű 



