274 KISS V. MANÓ : 



Általában az egész hordaléktömegen tisztán látszik, liogy a víz nem mesz- 

 sziröl hnrczolta, s csakugyan a durva kavics és törmelék bármely darabját 

 vegj'ük is szemügyre, eredete helyét a Sajó mai vízkörén belül fellelhetjük! 

 Nagyon fontos körülmény azonban, hogy daczára annak, hogy mint láttuk, 

 igen sok mész környezi ezt a tájat, a törmelékben mészkövet, általában a 

 triászközetek darabjait csak elvétve s ott is csak a legfelső szintekben lehet 

 találni. Kövületnek nyoma sincs. 



Jellemző és természetes is, hogy a környező hegyeknek csak déli lej- 

 tőjét takarja ez a törmelék, mert hisz a meredek éjszaki lejtőkön le nem 

 üllej)edhetett, meg aztán nem is innét származott. Kora még nincs meg- 

 határozva, bár Stur Jászó vidékén hasonló törmelékben talált kövületek 

 alapján pontusi korúnak mondja s a belvederekavicscsal azonosítja. 



Az alluviumot könnyű felismerni az élénk-zöld gyeppázsitról, mert a 

 folyók síkját, az allnviális talajt rétnek, a diluviális, dombos feltalajt szántó- 

 földnek használja a néj). 



A. fiatal harmadkori és diluviális üledékek sok helyen fel vannak 

 ugyan tárva, de valamelyes rendszerességet az üledékek egymásutánjában 

 nehéz lesz felfedezni. 



Körülbelül annyit lehet mondani, hogy a mélyebb szintekben dur- 

 vább, feljebb finomabb szemű a hordalék, bár pl. a rudna-berzétei útról a 

 Gencshez levezető mély vízmosásban tömör, vasdús agyag van legalul, s 

 ezen a durva kavicsos törmelék. Általában az egykori beltó vizei miként 

 való működésének megismerésére, s ez üledékek teljes ismeretére, még 

 hosszadalmas s részletes kutatásra lesz szükség. 



Eozsnyón több téglavetőben, s az ásott kutakban nyitott feltárások- 

 ból azt tudjuk, hogy itt a legmagasabb szint sárga, tömött agyag (Terrassen- 

 Lehm), s ez alatt kavics következik, sok helyen igen nagy kőtömbökkel, a 

 vizet vagy ebből a kavicsból vagy a már alatta következő őspalákból 

 nyerik. 



SuESS felfogása szerint a Közép-Kárpátok keletnyugati irányú vezér- 

 vonalak szerint alakultak ki, s rétegeit délről jövő erő torlaszolta fel. 

 Medenczénk öspalái is ennek a gyűrődésrendszernek egyik, és pedig ebben 

 a meridiánban legdélibb redőjében feküsznek. A redő képződésének idejére 

 határozott választ ennek a vidéknek a tektonikai viszonyai alapján nem 

 adhatunk, de annyi bizonyos, hogy csak a liasz leülepedése után kezdőd- 

 hetett meg a diszlokáczió mert a dernői liaszmeszek a triász kőzeteire kon- 

 kordánsan települnek, a triász pedig, a mint láttuk, mindenütt az öspalák 

 dűlését követi. 



Ha az ismertetett agyagcsillámpalákat karbonkoruaknak veszszük, 

 úgy már a karbonidőben tenger borította ezt a vidéket. Az ősi kőzetek 

 ekkor még talán vízszintes fekvőben nyugodtak. A dobsinai devon kép- 

 leteknek itt nyomuk sincs, bár nagyon valószínű, hogy ez a tenger itt 



