A ROZSNYÓI MEDENCZK. 275 



is liömpölygette bullámait s nem lehetetlen, hogy egyes nyomokat (talán a 

 rekenyei kongiomerát '?) hagyott is hátra. Kövületek teljes hiánya miatt 

 azonban biztos kormeghatározásról szó sem lehet. 



A diasz szisztémát talán a vörös homokkövek egy része képviseli. 

 De annál hatalmasabb a triász transzgressziója. 



A nagy szepes-gömöri őspala hegytömeg mindkét oldalán, délen úgy, 

 mint éjszakon, hatalmas triásztömegek terülnek el. így az éjszaki oldalon 

 a tiszolez-murányi hegység, a dobsinai mészhegyek s az igló-krompachi 

 triászmész-vonulat. Ennek a vonulatnak iránya Tiszolcztól kezdve Dobsi- 

 náig SW — NE, s innen W — E, ugyanígy a déli oldalon a rimaszombat- 

 jolsvai mészhegység általános SW — NE irányt követ, a torna-pelsőczi 

 ellenben W — E felé terjed. Nagyon valószínű tehát, hogy ez a két hegy- 

 vonulat egy nagy triásztengerben ülepedett le s csakis az őspalahegyek 

 későbbi gyűrődése szakította ketté az összefüggő rétegcsoportot. Igaz ugyan, 

 hogy erre az őspalákon belül fennakadt foszlány alakjában semmi bizo- 

 nyosság nincs, (ha csak nem a Radzim mésztömzse Felső-Sajónál) de bajos 

 feltenni, hogy olyan óriási üledéktömeg, mint vidékünk triászhegyei, elzárt 

 medenczében s nem összefüggő tengerben ülepedett volna le. 



Az alsó triász tenger elborítván vidékünket, először is azokat a veres 

 homokköveket rakta le, amelyek, mint láttuk, az összes triászképződmények 

 legalsó részét teszik és talán még a permi szisztémát is képviselik. Az alsó- 

 triászra konkordánsan települ a felső-triász mesze, tehát a folytonosság 

 meglévén, bizonyos, hogy rétegzavarodás a két időszak alatt nem történt. 

 Ugyancsak konkordánsan települnek a kösseni és a liaszkorú rétegek a 

 felső-triászra, bár az itt, nagyfokú diszlokáczio következtében, közvetlenül 

 meg nem figyelhető. 



A jura- és krétaidök folyamán területünk már szárazföld lehetett, s 

 a rétegek gyűrődése, felemelkedése már ekkor megkezdődhetett. Ez alatt 

 a hosszú idő alatt kellett végbemenni annak a denudáló folyamatnak, a 

 mely a felső-triászról a réthi- és liasztömegeket annyira eltávolította, hogy 

 azoknak csak foszlánya maradt meg a dernői Somhegyen. 



Általános szabály, hogy a Kárpátokon belül, hosszanti (E — W) és 

 haránt (N — S) repedések és ezek mentén vetődések zavarták meg a rétege- 

 ket. Hosszanti, vagyis a redőkkel párhuzamos repedés például a Hernád és 

 Vág felső szakaszának völgye. Mindkét folyó további futásában s a Sajó 

 egész hosszában harántrepedések mentén halad, tehát medenczénk terü- 

 letén is, a hol a Kárpátok nagy hasadási rendszerei kicsinyben ismétlődnek. 



A mellékelt térkép feltünteti azon vonalakat, a melyek mentén a 

 repedések, s a legtöbb helyen határozottan észlelhető vetődések állottak be. 



Ennek a hatalmas töredezésnek köszönheti a medencze jelen alakját. 



A már. a krétaidőben vízszintes helyzetéből kiemelt, de még az 

 öspalákra egész tömegében reá támaszkodó, s réthi- és juratakarójától már 



