Í278 



dűlését (SW) megtartotta, s igy mint fennakadt rög, negatív tanúja a lesü- 

 lyedésnek. 



A Nyerges köröskörül lesülyedt területekből áll ki, s így minden olda- 

 lon meredek lejtök határolják, csak a hegy SW oldala lankás, mert hiszen 

 ez a réteglapoknak felel meg. 



A Nyerges E lejtője a N — S harántvetődés vonalába esik; N meredek 

 lejtője az — W hosszanti törésvonal folytatása; W meredek oldala pedig 

 a rudna-sebespataki mélyebbre sülyedt részszel alkotott vetődési síknak 

 felel meg. 



A hegynek SW oldalán a Gencs medrében, mint azt már Mader- 

 SPACH is megfigyelte, mindenütt kibukkannak a Nyerges kőzetei. 



A Gencs túlsó partján azonban az alsó-triász rétegei magasan felnyúl- 

 nak, meredektöréstmutatnak, világos jeléül, hogy ez a meredek (függőleges) 

 lejtőjük a csuszamlás lapja. Ezek a sziklák itt a Gencs jobb partján, mint 

 említettük, a Szőlőhegy és Domb közötti tercziér üledékek alapjául szol- 

 gálnak, s elhúzódnak egészen a körösi hegy lábáig, s alkotják a rajtuk nyugvó 

 tercziér üledékekkel a körösi öblöt. Mikor a Nyerges és a Eudna — Sebespatak 

 közti rész letört, s részben egészen elsülyedt, a Körös — sebespataki rész a 

 Nagy-hegy N lejtőjét képezte, mint ma, de előbb még két változás történt. 



T. i. a mai Szőlőhegy és Lukácsalma tövének megfelelő vonal men- 

 tén, a mai körösi öböl NW szélén, W — irányú hasadék keletkezett. 

 Ezen hasadék, mint vetődési sík mentén a Szőlőhegy és Lukácsalma vonal- 

 tól W-re az alsó ^triász rétegeknek Sebespatakig terjedő része NW iráiiij- 

 ban felemelkedett, a mai körösi öböl helyét elfoglaló rétegcsoport, a mai 

 Nagy-hegy N lába mentén húzódó vetődési sík mentén lejebb sülyedt s egy 

 W irányban dűlő alsó triász rétegekből álló táblát képezett, mely meredek 

 falakkal állott ki egyrészt az alakulandó Sajó- völgy, másrészt a Gencs 

 leendő völg.ye felé. 



A Szőlőhegy — Sebespataki profil NW dűlését így igyekszem megma- 

 gyarázni. Arra pedig, hogy a veres homokkövek miként kerültek látszólag 

 a fedőbe, két tényből levont következtetés vet világot. 



Az egyik tény, hogy a veres homokkövek fedőjében Sebespataktól 

 tovább W irányban haladva, megkapjuk a többi alsó triász rétegeket. A másik 

 tény, hogy SxuR-nak sikerült Sebespataktól keletre, Rekenyénél a veres 

 homokköveket megkapni. Ezen két tényből következik, hogy a sebespataki 

 felső malommal szemben levő völgy egy S — N hasadék, illetve vetődés 

 mentén támadt, a mely már ezen rétegek N — W irányl)an való felemelése 

 után következett be. A vetődés folytán a vörös homokkő olyan helyre 

 jutott, mintha az a völgy másik oldalát felépítő réteglapok fedőjében volna. 

 Hogy pedig az alsó triász itteni rétegösszletének látszólag 2000 m.-nyi 

 vastagságát megmagyarázhassuk, több ilyen vetődést kell feltételeznünk. 

 A mint tehát a hidrográfiai leírásban említettem, hogy t. i. a völ- 



