A ROZSNYÓI MEDENCZE. 281 



Öblökben az izohipszák a későbbi erózió folytán hátráltak s így a beltó 

 üledékeinek folytonossága is megszakadt, mint azt a betléri öbölben leg- 

 szebben látni, a hol az 500-as görbe ma egészen Dobsina körül jár már, de 

 a beltó idejében Betlér szélességi körén aligha húzódott feljebb. 



A medencze közepén álló Nyerges majdnem teljes mai magasságában 

 víz alatt állott, mert SW oldalán a beltavi üledékek messze felhúzódnak. 

 A pacsai völgybe is messze felnyúlnak a tercziér üledékek. 



A Nyerges preexisztált tömege előre megszabta a Sajó leendő medré- 

 nek irányát s így a víz áramlása egyenesen a triászhegyek nagy N — S hasa- 

 déka, vagyis a mai kanyón-szerű völgy felé irányúit. 



Viszont a triászhegyek meredek N lejtője előre megszabta a Csermos- 

 nya irányát s így az áramlás a beltóban ezen két főirányban haladt, s a 

 lefolyás a mai' kanyón-szerű völgy helyén, a fensík tetején kellett, hogy 

 legyen. Ezen lefolyás hátráló eróziója tágította ki azután lassan-lassan a 

 ma is hasadékszerű völgyet, s a hátráló erózió miatt mindig alacsonyodó 

 duzzasztó gát magasságával együtt csökkent a tó vízszinének magassága is, 

 míg végre teljesen lecsapolódott, s ma csak egyes mocsarak alakjában talál- 

 juk nyomát, de a berzétei völgyben emelt, alig ^U km. hosszú magas fal 

 ismét tóvá változtatná medenczénket. 



Mint említettem, a körösi öböl erózió eredménye. A medencze felé 

 meredek falú táblába vésődött belé ez az öböl. A beltóban a mai Sajó folyá- 

 sának megfelelő áramlás, a mai sziliczei és pelsőczi fensík N lejtőjéhez 

 ütődvén, W felé hajlott el, s itt mehetett egészen a mai Lukácsalma és 

 Szőlőhegy kiálló nyergéig s innen, ennek mentén visszafordult a Gencs 

 völgyén az eredeti áramlásba. (3. ábra.) Itt tehát folytonos örvénylés 

 volt, mely a nagy alsó triászi táblába végre belevágta a mai öblöt, s egyúttal 

 nagy mennyiségű hordalékot is rakott oda, a mint ma is a medenczének 

 ez a része mutatja legszebben az üledékek sorozatát. 



A legerősebb áramlás ama síkság fölött volt, a mely a Nyerges, Jólész 

 és Berzéte között terül el, így tehát itt az üledékek vastagsága a legkisebb, 

 már csak azért is, mert a két főáram találkozó pontján, a mai Csipke-domb 

 tájékán, a találkozás következtében mindkét áram hordalékát leejtette, s 

 így ma is itt legvastagabb a hordaléktömeg, tehát már az ezen túl lefelé 

 eső részeknek hordalék alig jutott. Érdekes a Csucsomi völgy kis mellék- 

 medenczéje is, a mely, minta térkép mutatja, a nagy beltó kis öble volt, de 

 mikor a víz felszíne lejebb szállott, ez az öböl mint önálló kis hegyi tó maradt 

 tovább s a mai Drázus völgyet vájta ki lecsapódó vize. üledékei megegyez- 

 nek a nagy tó üledékeivel. 



A tó utolsó stádiuma mocsár lehetett, mint arról a Berzéte mellett, a 

 Gencs völgyében előjövő lignit- telep tanúskodik. A lignitről már Maderspach 

 is megemlékezik. Fekvője az alsó triászi meszes, homokos pala, a mely a 

 Nyerges tömzséhez tartozik. A palán feketés-zöldes, igen ragadós, sok 



