Mantis religiosa L., bogomoljka (Gottesanbeterin, 

 Fangheuschrecke) u okolici Sarajeva. 



Napisao Dr. Vladimir Dvorniković. 



Bogomoljka je bez sumnje jedna od najinteresantnijih vrsta 

 orthoptera u biološkom i zoogeografskom pogledu. Opažanjem 

 te vrste kako u sistematskom, tako i u biološkom pogledu na 

 onim egzemplarima, što sam ih po sarajevskoj bližoj i daljoj 

 okolici nalazio zadnjih godina, bio sam upozoren na neke 

 netočnosti, što se glede ove vrsti potkradaju naročito u veća 

 sintetična djela i udžbenike. Mislim pri tome na netočnosti 

 u pogledu raširenosti ove vrste. Jednostavna tvrdnja u 

 pomenutim djelima, da se bogomoljka nalazi raširena po Africi, 

 po južnoj, šta više i čitavoj srednoj Evropi bez sumnje je ne- 

 točna. Po Bosni samoj sigurno nije jednako svuda raširena, 

 već se nalazi samo na nekim mjestima. Kad Grobben u svojoj 

 sistematici veli, da je područje raširenosti ove vrsti „Mittel- 

 und. Südeuropa" (Claus-Grobben, Lehrb. der Zoologie, 2. Aufl. 

 1910; Str. 565.), onda je ta tvrdnja u najmanju ruku suviše 

 zaokružena i površna. Kao primjer iz popularnije literature 

 uzimljem Brehma. U svom „Tierleben-u" pripovjeda Brehm po- 

 najprije, kako ih je sam puno nalazio kod Bozena na „Kalva- 

 rienberg-u" „im dichten Brombeergestrüpp" i veli zatim opće- 

 nito: „Die Art kommt im ganzen südlichen Europa und in 

 Afrika vor" (Spom. djelo Insekten, 9. Band, 3. Aufl. 1892. str. 

 581 ; „ganzen" je podvučeno u citatu.) O onom „ganzen" süd. 

 E. odlučno bih posumjao, dok je Afrika ovdje irelevantna. 

 (Claus— Crobben Afrike nikako ni ne spominje, premda je inače 

 djelo do rigoroznosti točno). U srp. prijevodu Schmeilove zoo- 

 logije napominje prevodilac neko mjesto u Srbiji, gdje da se 

 nalazi bogomoljka ; samoga se mjesta ne mogu više sjetiti. Već 

 je to znak, da vrsta nije tako općenito i jednako u južnoj Ev- 

 ropi raširena, a što se tiče okolice Sarajeva, mogu za sada na 



