33 



ostaje ipak glavni manjak djela — kao uvodnika — u tome, 

 što nije pisac započeo kritičkim uvodom o metodama i 

 osnovnim pojmovima prirodnih nauka, već je odmah zagrabio „in 

 niedias res" u ovim glavnim odsjecima: Kraft und Stoff, Weltall 

 und Erde, Materie und Leben i Das Problem der Artenbildung. 

 Prva je polovina posvećena pretežno anorganskoj, druga pre- 

 težno organskoj prirodi. Prvi je dio u glavnom fizikalno-ke- 

 mijski, a drugi biološko-antropološki. Mora se ipak priznati, 

 da ni Bavink ne zanemaruje u sred samih stvarnih izvoda ni 

 logičnog i spoznajno-teoretskog momenta i tako je n. pr. osobito 

 vrijedna njegova teorija o fizikalnim hipotezama: pod fizikalnom 

 hipotezom razumije Bavink neku izvjesnu anticipiranu, naslućenu 

 općenitu stavku, pod koju spadaju uz neke empirijski-eksperi- 

 mentalno utvrđene još i mnoge eksperimentom neutvrđene po- 

 jedinkosti, ali uvijek tako, da se te pojedinkosti dadu iz one 

 stavke matematski deducirati. 



Pretežno historijsko je djelo : (poznatoga pisca najbolje 

 povijesti prirodnih nauka „Grundriss einer Geschichte der Natur- 

 wissenschaften") Danneman'n, Di e Naturwi ssens chaf- 

 ten in ihrem Zusammenhange, u 4 sveska, Leipzig, W. 

 Engelmann, i to 1. Bd.: Von den Anfängen bis zum Wiederauf- 

 leben der Wissenschaften, 373 str.; 2. Bd.: Von Galilei bis 

 zur Mitte des 18. Jahrhunderts, 433 Str.; 3. Bd.: Das Empor- 

 blühen der modernen Naturwissenschaften bis zur Entdeckung 

 des Energieprinzips, 397 Str.; 4. Bd.: Das Emporblühen der 

 modernen Naturwissenschaften seit der Entdeckung des Energie- 

 prinzips, 509 Str. — Tko pozna gore spomenuto starije djelo 

 Dannemannovo o povijesti prirodnih nauka, povjerovat će sigurno 

 i tvrdnji, da je ovo novo, temeljito i svestrano djelo sigurno 

 jedino i najbolj e svoje vrsti dosad. Prednosti su 

 ovog novog djela spram starije mu povjesti ne samo u 

 široj, svestranijoj podlozi obradbe i grade, već i nutarnjoj inten- 

 zivnosti i povezanosti te obradbe, proširene jedinstvenim 

 pogledom na historijski razvoj i međusobni snošaj sviju 

 prirodnih znanosti sviju vijekova i naroda. Povrh toga se stalno 

 osvrće i na snošaj prirodnih nauka prema matematici, medicini i 

 ostalim područjima praktičnih njihovih primjena. Ni odnošaj 

 prema filozofiji, naročito prema logici, teoriji spoznaje i spe- 

 kulativnoj metafizici ne zanemaruje Dannemann, tako te se djelo 



Glasnik hrv. priroiloslovnaga društva. 3 



