34 



može smatrati pravim temeljnim djelom i priručnikom za čitavu 

 povjest prirodnih nauka. Naše bi naučne biblioteke dobro 

 učinil-e, da se ovim djelom obogate. 



Poincare-ova La science et 1' Hypothese izlazi u g. 1914. 

 u svom 3. njem. izdanju : Wissenschaft und Hypothese, 

 3. verbesserte Auflage, 357 str., Teubner, Leipzig, 1914. — Iz- 

 danje je spram pređašnjih i povećano. Znatno je u njemu Po- 

 incare-ovo stajalište prema teoriji elektrona i pojmu materije. 



Drugo još znatnije Poincare-ovo djelo Science et methode 

 (Paris, 1909.) izašlo je iste god. također u njem. prijevodu od 

 Lindemanna: Wissenschaft und Methode. 283 str. Teu- 

 bner, Leipzig, 1914. Kao i u ostalim poznatim svojim djelima, 

 pokazuje se i ovdje Poincare najjači kao kritičar matematičkog 

 momenta u metodici savremenih znanosti. Sama čista mate- 

 inatika za se i kao matematika-metoda u egzaktnim naukama 

 imade u sebi psihološki nešto autonomno i slobodno, nešto, što 

 ■se ne da svesti na elementarniju podlogu opće-logičnu niti 

 iskustvom verificirati. Ishodišta matematike aksiomi i osnovni 

 principi nijesu iz iskustva i opažanja izvedeni, već imadu zapravo 

 posve konvencionalni, svojevoljni karakter. Zato i ne mo- 

 že biti govora o kakovoj apsolutnoj objektivnosti matematičkih 

 stavaka, jer su one svojim postankom i značajem relativne, u 

 nekom smislu indeterminirane. Matematika je uopće neka posve 

 slobodna emanacija intelekta bez obzira na odnošaje realnosti. 

 Pri tom naglašuje još Poincare, da se matematski aksiomi i 

 principi ne dadu svesti na neke općenitije i osnovnije logične 

 aksiome, jer imade posebnih čisto matematskih osnovnih stavaka 

 i zato je Poincare odlučan protivnik svakoga unošenja logike 

 u matematiku i teoriju o matematici. U ovim se matematičkim 

 spoznajno-teoretskim nazorima sastoji Poincare-ov matem. 

 relativizam, inderteminizam, konvencionalizam, ili kako neki hoće 

 i skepticizam. U fizici provada Poincare isto to stajalište; 

 verificiranje iskustvom vrijedi samo za empirijske fizikalne zakone 

 i hipoteze, u teoretskoj fizici s matematskom podlogom ne pita 

 se više za to verificiranje. Tu već počinje konvencionalna rela- 

 tivnost. 



U kratko rečeno, Poincare je protiv toga, da se u 

 mehanističko-kvantitavnomprincipunazirejedina 

 metodička podloga znanosti — jer se sve strane prirode 



