40 



tovima i osicama privežu na pitomu smokvu. Nama je taj 

 proces kaprifikacije već od dulje vremena razjašnjen. Na taj 

 je način omogućena i olakšana, dapače i osigurana oplodnja 

 smokve. Ose naime iznesu iz cvjetova kaprifikusa pelud, uvuku 

 se u ženske cvatove pitome smokve i prenesu pelud, a s tim je 

 oplodnja dovršena. Smokve, koje nisu oplođene, ne razvijaju 

 sjemenke, a takove ne valjaju za sušenje. 



I ako je već dulje vremena ovaj pojav oplodnje kod 

 smokve bio u glavnom poznat, to je ipak veliki dio sporednih 

 pitanja ostao neriješen. Mnogi autori su na pr. tvrdili, da je 

 kod smokve bila moguća partenogeneza, te bi kaprifikacija 

 prema tome bila suvišna. Nadalje na pr. nije bilo podnipošto 

 jasno, da li je kaprifikus uistinu identičan sa divljom smokvom. 



SI. 1. 



Muški cvijet Ženski cvijet Šiška 



Isto tako je bio nepoznat pojav oplodnje kod divlje smokve i 

 njen odnos prema pitomoj smokvi. Nadalje je bilo poznato, da 

 se pitoma smokva može razmnažati samo sađenicama, jer se iz 

 sjemena pitome smokve razvije samo divlja smokva. Mnogo i 

 mnogo ovakovih važnih pitanja ostalo je nerješeno uza svu 

 mnogobrojnu literaturu, koja se je ovim problemom bavila. 

 Prof. Tschirch u Bernu prvi je uvidio, da bi ova pitanja 

 trebalo riješiti samo istraživanjima na licu mjesta, te je sam uz 

 suradnju svog učenika Ravasini-a ovaj problem prvi povoljno 

 riješio. Ra vas i ni, roden Talijan, proveo je po naputku svoga 

 učitelja istraživanja po cijeloj Italiji proučivši preko 3.000 smok- 

 vinih drveta i pregledavši preko 20.000 smokvinih cvatova. 

 Istom na temelju ovoga ogromnoga sabranoga materijala mogao 



