41 



je zajedno sa Tschirchom izreći konačni povoljni rezultat, 

 tako da se čini, da je ovaj biologijski problem smokve barem 

 za Italiju potpunoma riješen. Ravasini je tom prilikom izdao 

 i monografiju o smokvi pod naslovom: „Die Feigenbäume 

 Italiens und ihre Be Ziehungen zueinan der", ^ iz koje 

 kanim iznijeti najvažnije rezultate istraživanja. Htio bih tim upo- 

 zoriti na ovo pitanje u nas, jer bi bilo osobito vrijedno i važno, 

 da se ispita, u koliko se Ravasinieva istraživanja dadu primije- 

 niti na naše smokve u Hrv. Primorju i u Dalmaciji. Možda će 

 se naći koji stručnjak u Dalmaciji, koji bi ovo zanimivo pitanje 

 kod nas ispitao. 



Ravasini je prije svega ustanovio, da obična divlja smokva, 

 koja raste po ogradama nije nipošto identična sa divljom 

 smokvom zvanom kaprifikus. Kaprifikus i pitoma smokva raz- 

 mnažaju se sađenicama, a nipošto ne sjemenom. Iz sjemenke 

 pitome smokve razvija se samo divlja smokva. Prema tome po- 

 stoje zapravo tri vrste smokve (što naravski vrijedi za sada 

 samo za Italiju) i to: 



1. Divlja ili prasmokva (Ficus Carica (L.) Erinosyce). 



2. Muška smokva ili kaprifikus (Ficus Carica (L.) 

 a Caprificus). 



3. Ženska ili pitoma smokva (Ficus Carica (L.) ß 

 domesticaj. 



Da ovu razdiobu razjasnim bit će najbolje, da prikazem 

 svaku vrst napose. 



1. Divlja smokva (Ficus C. Erinosyce). 



Divlja smokva raste u Italiji svuda po zapuštenim vrtovima 

 i ogradama, te producira u godini samo jedanput jestive 

 plodove. Zovu je u Italiji Fico selvatico, F. spontaneo ili F. na- 

 turale. Tijekom vegetacionog perioda producira ova smokva tri 

 generacije inflorescencija. Prva generacija pojavljuje se na 

 prošlogodišnjem drvu u pazušcima lišća mjeseca veljače i 

 ožujka. U ovim inflorescencijama, koje se potpuno razviju i do- 

 zore istom u lipnju i srpnju nalaze se samo muški (9) cvje- 

 tovi i šiške {^^. Zovu ih profichi. Druga generacija inflores- 

 cencija počinje se razvijati na donjim dijelovima stabla po prilici 

 koncem svibnja, a dozori u augustu i septembru. To su prave 



1 Bern, Akademische Buchhandlung von M. Drechsler, 1911. 



