111 



se 14. prosinca 1848. u Neustrelitz-u, gdje se već kao srednjoškolski učenik 

 osobito zanimao za botaniku tako, da je kao višeškolac zasnovao prikaz 

 vegetacije svoga rodnoga kraja, a objelodanio ga je kao sveuč. dak pod 

 naslovom: „Vegetationsskizzen von Neustrelitz". 



Kakogod se činilo, da će Kraepelin postati botaničarom, on je ipak 

 utjecajem genijalnoga prof. zoologije Rudolfa Lanckert-a postao zoologom. 

 Unapreden g. 1872. na čast doktora filozofije bio je kasnjjih godina uči- 

 teljem u Leipzig-u i Hamburg-u, a konačno postao je upraviteljem zool. 

 muzeja u Hamburg-u, pa je kao takav obogatio zool. književnost vrijednim 

 radovima. Uz to ostao je ipak revan florista, koji je na svojim putovanjima 

 po Kanarskim otocima, u Egiptu i Javi sabrao uz zoologijski i obilni bi- 

 Ijevni materijal. Trinaest godina bio je srednjoškolskim učiteljem, pa i 

 kasnije kao muzealni upravitelj nije zaboravio na omiljeno mu pedago- 

 gijsko zvanje unapređujući svojim radovima biologijsku obuku. Kao vrstan 

 srednjoškolski učitelj znao je u Hamburg-u svojim intenzivnim radom i 

 krasnim predavanjima odgojiti mnogo zahvalnih mu učenika, 



Florista tako rekavši od poroda znao je i kao biolog, da dovoljno 

 cijeni sistematiku, premda mu je ona Linne-ova, kojom se u ono doba u 

 školama uzalud trošilo vrijeme, bila uvijek zazorna. Za takovo sistematsko 

 obučavanje rekao je doslovce: „Die Buchstaben lernt der SchüUer kennen, 

 mit welchen das grosse Buch der Natur geschrieben ist, lesen in diesem 

 Buche lernt er nicht". Kako je od svakog učenika zahtjevao, da skuplja 

 bilje i da ga sam cpredjeljuje, odlučio je da izda „Ekskursionsflora von 

 Nord-u. Mittel-Deutschland", djelo, koje je izašlo g. 1877.; osmo prera- 

 đeno izdanje toga djela ostavio je poslije svoje smrti kao manuskript. 



Tim je djelom mladeži omogućio, da na ekskurzijama i bez uči- 

 teljske pomoći opredjeljuje bilje. A da se brinuo i oko usavršivanja me- 

 todike dokazuje njegova znamenita rasprava pod naslovom „Über den 

 Unterricht in den beschreibenden Naturwissenschaften", koja je izašla g. 

 1876. Kod obuke nije mu bilo glavno samo sistem, već i tumačenje onih 

 mnogobrojnih snošaja, koji neprekidno međusobno spajaju sve anorgansko 

 i organsko, životinju i biljku, čovjeka i prirodu. 



Da stane na put tadanjem sistematskom obučavanju, sastavio je g. 

 1876. djelo pod naslovom „Leitfaden für den botanischen Unterricht", a 

 g. 1881. i „Leitfaden für den zoologischen Unterricht". 



„Pošto je — veli Kraepelin — spoznaja neke kauzalne sveze iz- 

 među funkcije i oblika kod organizama probuđena, treba da se na višem 

 jednom stupnju prikaže ovisnost funkcije i oblika o anatomskim odno- 

 sima, kao i o fizikalnim i kemijskim zakonima". 



Prema tomu polazio je i K. sa stanovišta, kojim polaze danas i ve- 

 ćina prirodosl. učitelja, samo s tom razlikom, što potonjima stoji na ras- 

 polaganju mnogo veći materijal za fiziologijski-ekologijsko promatranje 

 dok se K. morao više ograničiti na morfologijski-anatomske odnose. 



Mnogo kasnije došao je K. na pomisao, da stvori neku vrstu omla- 

 dinske književnosti. I u istinu sastavio je g. 1896. knjigu za mladež pod 

 naslovom „N a t u r s t u d i e n im Garten, im Wald und Feld, in der Sommer- 

 frische, in ferneren Zonen". Da su mu i ta djela uspjela, dokazuju nji- 



