t Cor i kralj Franjo ]Qsip Prvi. 



Stajao je postojan kao klisura, prkoseći buri 

 i oluji života, pa kao da se i sama Smrt ustru- 

 čavala doći pred Njega, koji je znao snositi udarce 

 sudbine snagom heroja. Koliko li je boli oćutilo 

 Njegovo srce, no on se nije ganuo, nego je snažnom 

 rukom ravnao kormilom broda, čvrste nakane, da 

 nadvlada sve elemente, koji mu zakrčivahu put 

 k cilju. U krvi i metežu, u kom se nalazila stara 

 Evropa zasio je na prijestolje, u krvi i metežu, u kom 

 se davi današnja Evropa, odilazi sa prijestolja, kao 

 da je tim svojim zadnjim činom htio prosvjedovati 

 protiv svega onoga groznoga, što uništuje sva 

 plemenita nastojanja čovjeka. I veličanstvo Smrti 

 stupilo je pred veličanstvo Čovjeka, da Ga primi 

 u svoj naručaj, da Ga odnese tamo, gdje traje 

 vječna tišina i mir. I tako ode od nas Onaj, koji 

 je nad nama bdio očinskom ljubavi gotovo sedam 

 decenija, koji je štitio hrvatski narod u svakoj 

 tuzi i nevolji, koji je udario temelje kulturnom 

 razvoju našega naroda, pod vladanjem kojega 

 niče i hrvatsko prirodoslovno društvo, da u za- 

 jednici s ostalim kulturnim institucijama zapali luč 

 prosvjete diljem našega doma Hrvatsko prirodo- 

 slovno društvo tuguje s ostalim narodima Mo- 

 narkije za svojim kraljem i u toj tuzi kliče: 



SlflUd hruatshome hralju Franji losipu Pruom! 



I 



Glasnik hrv. prirodoslovnog društva. 



