Novi prilozi hrvatskoj flori. 



Napisao Dragutin Hire. 

 I. Na otoku Lošinju. 



1. Po g; led u floru Vele Osoršćice. 



Putujući god. 1903. otokom Cresom i pribirući gradju za 

 njegovu floru, iskrcao sam se 26. kolovoza u drevnom gradu 

 Osoru, da odavle krenem na susjedni otok Lošinj i da prouča- 

 vam i njegovu floru. Zaustavio sam se u Nerezinama, da se od 

 ovdje uspnem na rasklimane grebene Vele Osoršćice, koja 

 se uzdigla poviše mora 588 m. visoko. 



Oko luke, a na jednom kamenom ravnjaku, zaustavila me 

 je njegova zanimljiva florula. Nadomak moru žutio se morski 

 mak (Glaucium flavum), brojan bijaše tušć (Crithmum mari- 

 timum), brumbelj (Scolymus hispanicus), bijelio se tu Teu- 

 crium polium, modrio onaj lijepi kotrljan (Eryngium ame- 

 thystinum), bijelim naličjem udarao u oči Echinops ritro, 

 žutile se Inula viscosa, 1. chritmoides i Diplotaxis 

 tenuifolia, a posve mi strana bijaše umbelifera Echino- 

 phora spinosa, koja bude do metar visoka. Bila je tu i 

 Euphorbia peplis, Satureja nepeta, Parietaria ju- 

 daica, Lepidium graminifolium, aod grmova, po obalnu 

 floru našega mora značajna konopljika (Vitex agnus castus), 

 koja cvate obično modro, a rijedje ružičasto ili bijelo; sami su 

 to mediteranski tipovi, koji označuju formaciju morskih stijena 

 i prudja od skrajnog rta istarskoga, pa sve tamo do Budve! 



Oko luke raste i Andropogon ischaemum, Xan- 

 thium spinosum, Sonchus glaucescens, koji zovu 

 „blešnjak", Foeniculum vulgare, koji je običan i poznat 

 kao „koromač", bila je tu i Malva silvestris var. poly- 

 morpha, no južnu floru označuje ponajviše tamarišk (Ta- 

 marix africana), koje ima oko luke i oko franjevačkog samo- 

 stana. 



