29 



I ovdje su stijene tako daleko gole, kako daleku sežu va- 

 lovi. Na Velom žalu bio sam prvi puta 3. rujna g. 1904., a drugi 

 puta 18. travnja g. 1912. i prošao mu stijene od početka do 

 kraja i tom se prilikom osvjedočio, da je i tu bura žestoka. 

 Njezinu snagu odavaju oniski ili povaljeni, deformirani grmovi 

 i grmići od murte, lentiške, konopljike, komorike, šmrike, ostru- 

 žice, brike, bresine, od kojih su nekoji porasli na tako gusto, 

 da se pokrivaju. Mjeseca rujna bile su na stijenama ove biljke: 

 Scolymushispanicus, Asparagusacutifolius, Smilax 

 asper a, Cystussalviaefolius, C. villosus, Helichry- 

 sum italicum, Dactylis hispanica, Inula viscosa, I. 

 crithmoides, Plantago recurvata, Trifolium angu- 

 s t i f 1 i u m, O n o s m a V i s i a n i i, A 1 1 i u m m o s c h a t u m, C a r- 

 lina corymbosa, Diplotaxis tenuifolia, Dianthus 

 ciliatus (brojno), Dorycnium hirsutum, Reichardia 

 picroides, Pallenis Croatica, Teucrium flavum. 



18. travnja spomenute godine nadao sam se obilnoj pro- 

 ljetnoj žetvi, ali našao „malo", ali jednu po našu mediteransku 

 floru značajnu biljku „prvi" puta u cvijetu. Bili su to Ci- 

 stu si, koji bijahu, do tamošnje crkvice, u rascvijetavanju, tu 

 je i Pistacia lentiscus listala i evala, no dalje na žalu 

 cvijetni su se pupovi tek razvijali i posve je niska i obrijana 

 kao i smilje. Od drugih tipova proljetne kasne flore bio je tu 

 i Sonchus glaucescens, S. laavis, Tordylium apu- 

 lum, Reichardia, Euphorbia helioscopia, Erodium 

 malacoloides, Geranium molle, Lathyrus cicer, Lo- 

 tus villosus, L. ornithopoides. Krasan ures bijaše ovim 

 stijenama Mus čari Holzmann i, koji raste i u raspuklinama, 

 gdje mu je kadkad lukovica posve sploštena, i Anagalis ar- 

 vensis, koja je biljka u crveno bojadisala jedan kameni pro- 

 stor, što su tek iskrčili bili, da dobe zemlju-crljenicu. 



Poslije podne spremio sam se, da obadjeui Čikad s druge 

 strane, idući naprestance uz morski žal rivom Franje Josipa, 

 koju zovu od starine „Velopin". To je obalni put, što vodi 

 uz luku sa strane istočne, a vraćaš se do Velog žala sa strane 

 zapadne. Na kraju puta ugledaš školj Kol udare, zasadjen ma- 

 slinama i vinovom lozom, dok si prije prolazio kraj borove 

 šume, a kad dodješ do „Mosta", koji ga spaja sa obalom. 



