106 



akademijama, s mnogim prirodoslovnim društvima čitave Evrope i Ame- 

 rike, pa dapače i Indije. U čemu je ta veza? U zamjeni našeg »Glasnika« 

 ?a naučne edicije spomenutih institucija. A to znači, da mi godimice 

 sakupljamo veliku naučnu biblioteku, za koju ne trošimo ni filira. To je 

 jedan kapital, što ga naše društvo odbacuje zemlji. Ta bez valjane bi- 

 blioteke jednako je kao bez valjanih zavoda; biblioteka jednako utječe na 

 razvoj nauke baš kao i sami zavodi sa svojim spravama, pa bez valjane 

 biblioteke ne da se ni zamisliti naučni rad. U tom je eto važnost našega 

 naučnog časopisa i u tu bi se činjenicu morali da zamisle naši mogućnici, 

 jer potpomagajući hrv. prir. društvo potpomažu hrvatsku nauku. Nepitajte, 

 što dobivate od društva za ono nekoliko kruna članarine, već koliko ste 

 pomogli razvoju prirodnih nauka kod nas. Danas se tako pitaju svi kul- 

 turni narodi, oni žrtvuju ne stotine nego milijune za te nauke, ali ta žrtva 

 donosi i obilata ploda. Ta zadubite se samo u ovo današnje hrvanje, pa 

 ćete vidjeti, da su baš prirodne nauke one, koje ne dadu da se slomi na- 

 rodna energija, koje zaprječuju, da se sakuju okovi ropstva. Sloboda 

 naroda vezana je uz uspjeh tih nauka, i pred njima treba da se poklonimo. 

 U najtežim vremenima zatekao nas je naš rad. Skupoća na svim 

 stranama, pa i tiskarske potrepštine nisu mogle da se zaštite pred tom 

 tako teškom nevoljom. Skupoća papira velika je. Pa ipak mi nadvladavamo 

 bar za sada sve te neprilike. Naglasujemo, da je u ona blažena vremena 

 prije rata izlazila »Priroda« u osam tiskanih araka, a danas izlazi u 

 šestnaest tiskanih araka; osim toga dobiva svaki pretplatnik »Prirode« 

 po jedan svezak »Popularne Biblioteke« i to uz cijenu, koju nismo povi- 

 sili, nego smo je ostavili,, kakova je bila prije rata, dok je »Priroda« bila 

 za polovicu manja i bez priloga »Popularne Biblioteke«. Jednako je i 

 članarina ostala ista, kakova je bila kad su članovi dobivali samo »Gla- 

 snik«, dok danas dobivaju sve društvene edicije, a tih nije baš malo. (J 

 ovoj skupoći pritekli su nam u pomoć neki naši novčani zavodi, pa nam 

 je Prva Hrvatska Štedionica doznačila u svrhe izdavanja naših publi- 

 kacija 500 K; jednako toliku svotu u istu svrhu doznačila je i Hipotekama 

 banka, pa visoka zem. vlada, koja inače redovito povrh toga subvencionira 

 društvo sa 1000 K u svrhu izdavanja »Glasnika« i sa 500 K za izdrža- 

 vanje zvjezdarnice. Neka im je na toj potpori naša blagodarnost. 



Sva ta skupoća, koliko se god teško osjeća u našem nastojanju, nije 

 bila kadra, da omete društvenoga rada. I u tako teškim prilikama i uza 

 sav neobično razgranjeni izdavalački posao završilo je društvo svoju 

 bilancu sa suficitom. Mala statistika pokazat će prilično jasnu sliku o 

 radu društva u ovo ratno vrijeme, ako napravimo paralelu s nekoliko 

 godina unatrag. Račun dobitka i gubitka, koji najjasnije pokazuje dru- 

 štveno djelovanje, iskazuje novčani promet za godinu: 



1911 G.079 K 14 filira 



1912 5.372 „ 96 „ 



■ 1913 4.294 „ 71 „ 



1914 4.680 „ — „ 



1915 4.198 „ 94 „ 



1916 13.355 „ 42 „ 



