153 



manji od funkcije raajorante M (R, p), koja jezaO<p<l</?<oo 

 uvijek konačna. U jednomu specijalnomu slučaju razvoja (M) 

 napisali smo i izraz, koji nam daje gornju granicu od Mf/?, ,0)1 



32 /.' 



32 // 32 H 



Očito je i^^] 

 32 R 



Očito je ( ) -L 2 \ ( I ' ; ako dakle postavimo 



/-, možemo a fortiori pisati jednostavniji izraz, koji će 



nam dostajati : 



M (R, p) < R*'^. (2) 



M (R, p) izračunano je uz supoziciju, da je varijabla unutar po- 

 dručja S(R,(j). Kad je točka a unutar jednoga područja dobi- 

 venoga analogno kao S(R,[j), s tim izuzetkom da onu ulogu, koju 

 kod konstrukcije područja Sf/?, p) igra točka x = 1, ovdje igra 



točka X =^ a,c i da je polumjer p = ^7^- a polumjer R neka je 



na pr. 2 (uopće takov, da njegov krug obuhvaća one isključene 



krugove područja Ci, i V;,), onda je x' = aOn baš unutar po- 



/ 2 '> \ 

 dručja S (r-' ' ||, kako je to kod sličnoga slučaja već prije 



jednom pokazano (kod razvijanja funkcije f(xj = 1 A,J(x-~an) 

 kojoj su singulariteti bili u kružnom vijencu). Za razvoj od 

 1 : (1 — a/a„) = 1 : (1 — x) smijemo dakle pisati, ako u (2) 

 stavimo vrijednost od R: 



V p„«> ^(2)'''; (3) 



gdje je, kao i gore: 



A ■—- 



32 R 32^^ 64 



2 



On 



Lako je vidjeti, da se za veliko n može uzeti, da je 

 ]an\ > p, dakle < < • Zato smijemo mjesto (3) pisati 

 još jednostavnije 



