162 



Kt 4 10 o Q r» 



t 



Qi(i je kvocijenat ili koeficijenat temperature. 



Ovo isto van't Hoff ovo temperaturno pravilo vrijejdi — 

 dakako uz neke iznimke — unutar intervala temperature, u kojemu 

 je moguć aktivni život, i za brzinu životnih procesa. Najprije je 

 dokazano (H. C lausen, 1890.) za disanje klica pšenice i vuč- 

 jaka (Lupimis), pa onda od 0. Hertwiga (1898.) za brzinu 

 razvijanja žabljih jaja, a od godine 1900. imade mnogo radnja, 

 koje direktno ili indirektno dokazuju, da ovo van't Hoff ovo 

 temperaturno pravilo vrijedi i za veliku množinu životnih pro- 

 cesa (izmjenu tvari kod bilja i životinja, razvoj i rast, trajanje 

 života, pulsativne Vakuole kod infusorija, pulsiranje meduza, 

 ritmičku kontrakciju glatkih i poprijeko prutanih mišića, kucanje 

 srca, disanje, djelovanje otrova, gibanje protoplasme, geotropsku 

 i fototropsku reakciju bilja i t. d.). Kod nekih je kemijskih 

 procesa Qio veći ili manji od pravilne vrijednosti; za životne je 

 procese karakteristična ova promjena Qm, kada se prekorače 

 granične temperature aktivnoga života. „Es ist dies eine mathe- 

 matische Formulierung der Tatsache, dass das Leben nur inner- 

 halb gewisser Temperaturgrenzen möglich ist, und wenn man 

 in die Nähe dieser Temperaturgrenzen gelangt, eine Stockung 

 der Lebensvorgänge eintritt (Kanitz^)). Kod niske je tempe- 

 rature Qio vrlo velik, a to je samo matematički izraz, da život 

 naglo stane ili ponovno počinje, a ne polagano, kontinuirano. 

 Kanitz'-) razjašnjuje to pomoću fermenata, pošto kod nji- 

 hova rastvaranja imade vrio veliki Qio (do 99000 — iznimka 

 od van't Hoffovoga temperaturnoga pravila, kao i neki slu- 

 čajevi trajanja života, na pr. kod jaja Strongylocentrotiis pur- 

 pur atiis Qi() =- 1024, kod Tubularia croeca Qio =^ 485 do 

 3900 i t. d.). 



Naš je Bidessus ^i^eminus vodeni kornjaš, koji diše atmos- 

 ferički uzduh pa se mora od vremena do vremena dići na 

 površinu vode, da ga udiše. Ovdje uzme pod krila neku 

 zalihu uzduha, koju pod vodom izdiše. Po novijim istraživanjima 

 diše Dytiscus, iz porodice Dytiscida kao i naš Bidessus na 



') A. Kanitz (1915.), 1. c. p. 19. 

 -) A. Kanitz (1915.), 1. c. p. 28. 



