174 



1883., ali i 15. srpnja g. 1878., e 14. i. mj. g. 1881., kako nam 

 to svjedoče u njegovu herbaru pohranjeni eksemplari. Vu ko- 

 ti no vi ću bijaše „Klek" najmihji vrh domovine, a dru Schlos- 

 seru tako drag, da si je svom previšnjem odhkovanju odabrao 

 pridjevak „Vitez Klekovski". 



Vukotinović dolazio je u Ogulin gotovo svake godine, 

 pa ako se nije uspeo na Klek sam, poslao je „gore" po „ro- 

 žice" svog starog, prokušanog lugara. I onda, kad je Vukoti- 

 nović ostario i oslabio, došao bi u Ogulin samo toga radi, 

 da Klek „vidi" i zadovoljna se srca vraćao u Zagreb. 



Svomu pohodu od g. 1878. posvetio je Vukotinović 

 Kleku svoje pero po drugi puta, opisujući ga u „Radu" Ju- 

 goslavensve akademije.^) 



U ovoj raspravi navodi sumarno samo „znatnije biline" 

 kao: 



Carduus alpestris W. et K. 



Dentaria polyphylla W. et K. 



Campanula graminifolia W. et K. 



Rosa reversa W. et K. 



Laserpitium marginatum W. et K. 



Primula Kitaibeliana Schott. 



Hieracium pallescens W. et K. 



Hieracium villosum — flexuosum W. et K. 



Silene Saxifraga W. et K. 



Dianthus monspessulanus — alpestris Hoppe. 



Dianthus monspessulanus — erubescens Trevir. 



Senecio abrotanifolius L. 



Anthyllis alpestris Rcht. 



Anthyllis montana L. 



Rhododendron hirsutum L. 



Ranunculus Villarsii DC. 



Potentilla caulescens L. 



Atamantha cretersis L. 



Cineraria longifolia Jacg. 



Carlina acanthifolia Allioni. 



Silene saponariaefolia Schott. 



') Knjiga XL1V. Piinesci za geognozijii i botaniku Hrvatske. (Poseb. 

 otis. str. 10 14.) 



