241 



V. Vogl drži. da su u titonu Gorskog kotara izmiješani (i;ornjo- 

 titoiiski oblici strainberških slojeva s donjo-titonskim vrstima Sicilije. 

 Prema tome imala bi biti fauna Viševice bliža donjem titonu Sicilije, a 

 ona Zagradskog vrha gornjem titonu Stramberga. 



Čini se, da je preuranjeno, da već danas na temelju takove faune 

 razdijelimo te naslage, tim više što i sam slijed naslaga ne pruža za sada 

 sigurnih podataka. Vjerojatno je, da većina tih vrsti ne pripada karakte- 

 rističnim fosilima, koji su vezani na jednu zonu, pa su zato i nepodesne 

 za taćnije određenje horizonta. Samo daljnim proučavanjima i sabiranjem 

 okamina moći će se ta pitanja riješiti. 



Nerazumljivo je, da ug. geologijski zavod u svojim publikacijama tako 

 škrtari s tablama, jer oni bar zato ne imadu razloga. Najveći dio slika u 

 fauni Mrzle Vodice, pa i u ovoj raspravi o titonu, nalazi se u tekstu, a 

 te su obično posve nedostatne. To je tim manje opravdano, što su te 

 faune velikim trudom sabrane i više manje nepovoljno sačuvane. 



M. Salopck. 



Hire Dragutin: Floristička izučavanja u istočnim kraje- 

 vima Istre. II. Učka gora i njezina okolina. Preštampano iz 

 210. knjige „Rada" jugoslav. akad. U Zagrebu 1915. Poseb. ot. p. 1.— 87. 



Godine 1915. štampala je Jugoslavenska Akademija 1. dio ove ras- 

 prave pod naslovom „Kastav i Kasta všti na'"), dok je u prvoj polo- 

 vini prošle godine doštampan II. dio, u kojem je pisac obradio svoju 

 gradu, koju je pribrao u krajevima istočne Istre, koji sežu od Voloskoga 

 do Plomina i od obale morske do zapadnih krajeva Učke gore, prouča- 

 vajući f !to-geografijske prilike g. 1914. od 8. lipnja do 2. srpnja. 



Uz morsku obalu bijaše nam najbolje poznata flora oko Opatije, 

 dok bijaše manje poznata obalna flora oko Ičića, Ike, Lovrana i Mošće- 

 ničke Drage, a nepoznata iz okoline Mošćenica i Brseča. Nepoznati bijahu 

 i krajevi oko Medveje, Vodne Drage, krajevi od Mošćenica do Grabrove, 

 odavle do Trebišća, od Brseča do Kremenjaka, Petrebišća i Male Učke» 

 kao i krajevi od Brseča do Plomina. 



Rasprava se dijeli u dva odsjeka u „Geograf i čko-geologički 

 prijegled" i u odsjek „Općena vegetaciona slika". Prvi odsjek 

 ima ovaj raspored: Učka gora i Vela Učka. Vode. Morska obala 

 od Plomina do Voloskoga. Klima i vegetacija. 



Od sedla Poklona pa do plošnjaka sela Male Učke, pruža se šu- 

 movita gora, koju tudje naučne knjige bilježe kao „Monte Maggiore"- 

 Pod tim je imenom g. 1825. označuje grof Sternberg; Biasoietto 

 zove g. 1829. cijelu goru „brdom", pa tako i To mm as in i. A. F. Gia- 

 cich, koji je živio na Rijeci i često bio na toj gori, zove je takodjer 

 „Monte Maggiore", pa joj pridaje cio kraj od morske obale kod Vo- 

 loskoga do sela Vele Učke, koje leži dalje Poklona. Pa i 1. R. Lorenz, 

 koji bijaše na Rijeci mnogo godina profesorom, opisuje pod „Monte 



') „Rad", jagoslav. akad. knj. 204., poseb. ot. p. 1.— 75. (Vidi 

 „Glasnik" 1915., p. 237. i 238.) 



