115 
brojna i vrlo pomnjiva opazanja i istrazivanja dovela su do istoga 
rezultata. Hartig je velikom strpljivoséu sabrao 28.000 sisaka od 
Dryophanta divisa, od kojih mu se je izvalilo oko 10.000 siskara, 
ali samih ženki, a nijedan mužjak. To je isto postigao i sa 
šiškama od Dryophanta folii. Nije moglo dakle biti dvojbe, da 
ima agamnih Cynipida. Ali kako protumačiti njihov rasplod, kada 
nije kod ovih vrsti bilo mužjaka ? Hartig je po svojim anatom- 
skim proučavanjima mislio, da su ovi Cynipidi objespolci. No 
već slijedeće je godine pokazao Ratzeburg, da se spolne žlijezde, 
što ih je Hartig opazio i smatrao sjemenim žlijezdama, nalaze i 
kod ženki onih Cynipida, za koje se je poznalo i mužjake, kao 
i kod agamnih Cynipida. Kasnije je i sam Hartig opozvao svoju 
teoriju ob objespolnim Cynipidima. — Kada su opazili, da iz iste 
šiške može izaći više vrsti Cynipida, naime pravi vlasnik Siske 
(Gynips) i stanar (Synergus), došli su Ratzeburg i Erichson na 
misao o dimorfizmu ženki kod Cynipida. Videći, da kod stanara 
ima uvijek mužjaka i ženki, pitali su se, nije li Cynips, koji se 
pojavlja samo kao ženka, oplodjen od mužjaka Synergusa ; a u 
lom bi slučaju Synergus imao dva različita oblika ženki, koje se 
ne samo specifično, nego pače i generično razlikuju. Proti toj 
teoriji podigao se je Reinhard i dokazao, da takav dimorfizam 
ženki ne može postojali, jer ista vrst Synergusa živi u različitim 
šiškama, a s druge strane živi često u istoj šiški više vrsti Sy- 
nergusa. K tomu živi Synergus ne samo uz agamne Cynipse, 
nego i uz biseksualne, pa obično prouzrokuje prisutnost Synergusa 
propast zakonitoga vlasnika šiške. Ove činjenice pokazuju ne- 
dvojbeno, da Synergus ne može biti mužjak od agamnoga Cy- 
nipsa. S toga je teorija dimorfizma ženki skoro napuštena, kao i 
teorija androgyna. 
Treću teoriju o rasplodu Cynipida postavio je u Americi 
barun Osten-Sacken. Po njegovu mnijenju razvio bi se mužjak 
Cynipsa u šiškama drukčijega oblika, nego što su šiške, u kojima 
se razvijaju ženke, pa treba samo naći šiške, koje skupa spadaju, 
da se riješi pitanje o rapslodu Cynipida. No već slijedeće godine 
napustio je sam Osten-Sacken svoju hipotezu. Nije bilo druge, 
valjalo je dopustili, da se rasplod agamnih Cynipida obavlja bez 
oplodjenja ženke, t. j. partenogenezom. ‘Taj je način rasploda 
za neke šiškare jedino moguć, a dokazan je za Andricus albo- 
punetatus, marginalis, quadrilineatus, seminationis i za Cynips 
* 
