162 
Ta su dva tipa osnovana na razliénom djelovanju bakterija : a) jedne 
bakterije udu u tijelo, ali negdje u njem sjednu i ne rasploduju se dalje 
u tijelu, nego iz svoga sjedišta po malo utiskuju svoj specifični otrov u 
izmjenu tvari. Tijelo u borbi protiv njih ima samo jedan zadatak: 
specifični otrov učiniti neškodljiv. — No ima bacila, koji se u samom 
tijelu umnažaju, pa sa svakog mjesta utiskuju male množine otrova u 
cirkulaciju. U borbi protiv njih ima tijelo dvije zadaće: treba da se 
obrani od spec. otrova, ali i da ubije bacile (kolera). 
Bojište, na kojem se biju ove borbe tijela protiv bakterija, jesu 
stanice same, pa se poradi toga faze te borbe ne mogu eksperimen 
talno ispitivati. Tu je na mjestu hipoteza. Ehrlich je taku razvio 
za tumačenje jedne i druge imunitete. 
A. Tumačenje toksičnog otrovanja. — Protoplasma, 
priznati princip organičkoga života u tijelu stanice, sastavljena je od 
razmjerno ogromnih molekula građenih veoma zamršeno. U svakom je 
molekulu ,jezgra“, koja se razmjerno malo mijenja i slabo je osjetljiva 
spram sviju fizikalnih i kemičkih utjecaja (,jezgra djelovanja“). 
No na toj jezgri visi velika množina atomskih skupina slabije vezanih, 
koje se mogu veoma lako spajati s drugim kemičkim tvarima i svojim 
rastvaranjem podržavaju životne funkcije stanice. Ti se lanci atomskih 
skupina zovu „postranilanci.“ — Otrov može da djeluje u opće na 
jezgru molekula samo onda, ako ima kemičko srodstvo s kojim postranim 
lancem. Otrov ga kemički veže, izlučuje ga iz njegove redovne funkcije 
i u oklopu oko jezgre postaje prodor; sada tek može da djeluje otrov, 
vezan na postrani lanac, i na jezgru. Ehrlich je to vezanje kušao. 
ovako uočiti: u toksinu (otrovu) su dvije skupine atoma, jedna ga sku 
pina veže o postrani lanac na molekulu protoplasme a druga djeluje na 
jezgru molekula; prva je ,haptoforna“, a druga ,toksoforna“ 
skupina. Haptoforna je skupina u neku ruku ključ, koji toksinu otvora 
svetište jezgre. No taj ključ ga otvora samo onda, ako je tamo klju- 
čanica t. j. ako ima među postranim lancima oko jezgre i takih skupina 
atoma, koje imaju kemičko srodstvo k haptofornoj skupini toksina. Gdje 
nema oko jezgre takog postranog lanca, tu nema ni djelovanja otrova i 
tim Ehrlich tumači činjenicu, da su neke životinje sasma neosjetljive 
spram nekih toksina. U njihovoj optoci krvi ostaje pače toksin tako 
nepromijenjen, da se osjetljive životinje od njihove krvi otruju (n. pr. 
otrov tetanusa kod kokoši). 
B. Tumačenje antitoksiéne imunitete. — Za ishodište 
uzima Ehrlich ovaj osnovni zakon biologije: Organizam nastoji svagda 
oko toga, da nastale defekte u svom kućanstvu ne samo naknadi, nego pače 
hiperkompensira (debela koža na ruci, callus). — Toksin veže određene 
vrste postranih lanaca na protoplasmi i tim ih izluči iz njihove redovne funk- 
cije; organizam te lance ne samo naknađuje, nego ih ihiperprodu- 
cira u tolikoj množini, da ih stanica više ne može da veže, nego ih od- 
bija i te skupine slobodne kolaju u sokovima tijela. Podražaj djeluje 
dalje: stanica neprekidno producira nove množine slobodnih postranih 
lanaca, koje ulaze sveudilj u optoku krvi. No svi ti postrani lanci imaju 
