173 
upravo prorekao sjajni razvitak toga društva. Ovelik je broj njegovih učenih 
članaka i lijepih govora u časopisu toga društva. Tu su se i ponajviše 
očitovale glavne crte njegovoga sukromnoga karaktera: ljubaznost, raz- 
govorljivost, gotovo bratinska ljubav, dobrota i naklonost. On je i ostao 
do smrti začasni predsjednik francuskoga astronomičkoga društva i nje- 
govo će ime ostati osobito časno u povjesti toga društva, kojemu je glavna 
svrha populariziranje astronomije i širenje znanja i prosvjete u sve šire 
krugove inteligencije, kako bi tijem što više doprinosilo k pravom pro 
svijetlenju svoga naroda i ljudskoga roda u opće. 
Dr. Oton Kučera. 
* Rudolf Virchow. — Kratko vrijeme iza neobično svečane Ber- 
linske proslave osamdesetgodišnjice njegova rođenja umro je ovaj veliki 
njemački medicinar i antropolog dne 8. rujna o. g. u Berlinu, gdje je 
velikim počastima sahranjen. 
Rodio se je 13. listopada 1821. u Schwelbeinu u Pomoranskoj. Stu- 
dirao je medicinu u Berlinu, gdje je bio i promoviran na čast doktora. 
Malo zatim habilitirao se je na Berlinskom sveučilištu i počeo raditi. U 
to dodje godina 1848., koja ga povuče na polje politike. On se dade na 
demokratsku propagandu i razvije se u pravog pučkog tribuna. Poradi 
toga svog djelovanja bude izabran u ustavotvornu skupštinu, no ne dodje 
u nju, jer je bio premlad. Kad je iza toga došla reakcija, izgubi svoje 
mjesto i morade iz Berlina. Sad mu bude ponudjeno mjesto u Wiirzburgu 
na sveučilištu i on ga primi. Tuj se je sav dao na naučni rad i u brzo 
dodje na veliki glas. To je ponukalo prusku vladu, da ga opet pozove 
na sveučilište u Berlin. U Berlinu je nastavio svoj naučni rad i opet se 
prihvatio politike. Od tada pa sve do svoje smrti ostao je uz liberalnu 
stranku. Duže je vremena bio član berlinskoga gradskog zastupstva i 
njemačkoga parlamenta. Polje Virchovljevog naučnoga rada bijaše vrlo 
Široko. No najviše se je bavio patologijom i u njoj je najviše učinio. Nauke 
o upali, o oteklinama, o emboliji i metastazi, o tuberkulozi, piemiji, len- 
kocitozi, difteriji i dr. on je ali na novo osnovao ili bar znatno unaprije- 
dio. Osnovao je g. 1869. njemačko antropološko društvo, a od iste je go- 
dine bio na čelu Berlinskom antropološkom društvu. Tu je radio o soje- 
nicama Pomoranskim (Julin) i prehistoričnim naseobinama. Po cijeloj je 
Njemačkoj na njegov prijedlog izvedeno istraživanje školske djece, da se 
odredi raširenje plave i garave rase, koje je dalo znamenite rezultate. Od 
literarnih radnja njegovih osobito se još ističe njegov „Archiv für patholo- 
gische Anatomie und Physiologie und für klinische Medizin“, koje je već 
g. 1847. zajedno s Reinhardtom osnovao, a od smrti ovoga (g. 1852.) sam 
dalje izdavao. i 
Njegova glasovita , Celularna patologija“ (Berlin 1858. 4. izd. 1871.), 
kojom je udario osnov svojoj slavi, izašla je g. 1858. Dobro je poznato, 
koliko je na modernu medicinu utjecalo to njegovo djelo, u kojem je po- 
kazao pravi uzrok bolestima. Od godine 1858. rasla je njegova slava dan 
na dan i on je malo po malo postao auktoritet prvoga reda. Virchow je 
bio čovjek osobitih sposobnosti. Osobito udara u oči njegova neprispo- 
