446 
dišnjaka (XIV.) ,Glasnika“ | donosimo ovdje sliku i podrobniji opis 
toga glavnoga instrumenta našega sada već potporom grada 
Zagreba osiguranoga opservatorija. 
I. Objektiv. Najdragocjeniji dio instrumenta, njegov 
objektiv, staklena je leća s promjerom od 162 mm (== 6“.) Sa- 
stavljena je od dvije leće: unutrašnja je od crown-stakla, a iz- 
vanja od flint-stakla; rastavljene su malim pločicama od stani- 
jola. Kako bi se štitio od vlage i prašine, na njemu je natak- 
nuta ,rosna kapa“ od ljepenke, dugačka 35 em. i zatvo- 
rena zaklopcem. Pred objektivom namješten je iris-zastor i s 
njegovom se pomoću može otvor objektiva prema potrebi uma- 
njivati. Iris-zastor se ravna posebnim ključem namještenim ne- 
posredno pred okularom, tako da se opažač ne treba ni maknuti 
sa svoga mjesta. Zarisna daljina objektiva je 1944 mm (= 72“). 
Poradi dosta velikoga omjera između promjera objektiva i žarišne 
daljine (1:12) bit će instrument osobito zgodan za nebeske 
objekte slabe svjetlosti n. pr. svemirske maglice i komete. 
2, Okulari. U posebnoj škatulji dodano je instrumentu 
7 astronomičkih okulara, koji uvećavaju fokalnu sliku objektiva 
72 do 504 puta. Svi su ti okulari Mittenzwey-ove konstruk- 
cije, koji su sastavljeni od dvije leće: konveks-konkavnoga ko- 
lektiva i plan-konkavne očne leće. Ovi su okulari negativni t. j. 
slika je između obiju leća. Ono su danas najbolji okulari za 
svemirske maglice, komete i hrpe zvijezda, ali su i vrlo dobri za 
druge svrhe. 
Osim ovih dodana su još dva okulara Huyghensove 
konstrukcije od *%/,“ i !/, ekvivalentne žarišne daljine, u kojima 
su končani krstovi. Jedan okular, koji samo 12 puta uvećava, 
određen je za ,tražilac“ instrumenta i ima također krst končani 
3. Helioskopi zastor za sunce. Za slučaj da se s po- 
moću instrumenta izvode redovita direktna motrenja Sunca dodan 
je instrumentu ,polarizacijoni helioskop“. Zrake svjetlosti, 
koje dolaze od objektiva padaju prije nego dođu u okular na 
i ravna crna zrcala pod kutom polarizacije. Zrake se prema tomu 
4 puta reflektiraju prije nego što dođu u oko motritelja. Ako se 
jedan par zrcala okreće spram drugoga i reflektirana svjetlost 
postaje sve slabija, dok kod kuta od 90% ne iščezne. Sunčana se 
jaka svjetlost tijem može toliko oslabili, da ne smeta oku, a ipak 
se vidi slika Sunca u prirodnoj svojoj boji. 
