455 
über den Ballen, den Innenrand und die Oberseite des Daumens erstrecken, 
und hebt sich zur Laichzeit durch ihre schwarz-braune Färbung und ihr 
rauhes, fast plüschartiges Aeussere scharf ab, während sie sonst grau 
und unbedeutend erscheint (Dürigen 1. c. p. 439.) 
Za vrijeme parenja bijaše jedna ženka od R. muta sva jasno 
ružičasta (krasno ruho!), ukrašena na nogama smeđim prugama. Pod 
okom imala je tamno-zagasitu trokutastu pjegu; grlo, vrat i prsi bijahu 
ružičasti, a trbuh bijelo-žuto obojeni. 
Dürigen ističe, da je na nekim mjestima i žaba — vodarica 
(Rana esculenta; Wasserfrosch) „modro“ obojena, kada nastupi vrijeme 
parenja! 
Dragutin Hirc. 
Hymenophyllum Tunbrigense. — Sw. Nježnu ovu paprad navodi 
»Flora Croatica“ (p. 1306.) za dolinu Rječine (Fiumare) u hrvatskom pri- 
morju, gdje ju je prije mnogo godina našao H. No è, bivši ljekarnik na 
Rijeci. Poslije njega ne nađe ovu biljku nitko, pak ni Ana Marija Smith, 
koja je na Rijeci boravila mnogo godina i prikupila toliko građe, da je 
mogla napisati: „Flora von Fiume“. Tako se je Hymenophyllum posve za- 
boravio, pak se počelo i dvojiti o tome, da li je No&-ov navod vjerodo- 
stojan, a dvoji se i danas. Pavao Ascherson, koji upravo sada izdaje 
znamenito djelo: „Synopsis der mitteleuropäischen Flora,“ piše na str. 9, 
između ostaloga .... „die Angabe bei Fiume höchst wahrscheinlich 
unbegründet i po tome bi se Hymenophyllum Tunbrigense imac brisati iz 
hrvatske flore, no ipak tomu nije tako. Ako ga i ne imamo iz hrvatskoga 
primorja, otkriven je u neposrednoj blizini grada Zagreba (!) te se čuva 
sada u generalnom herbaru botan.-fiziol. zavoda kr. sveučilišta. 
Ob ovom prezanimljivom otkriću u hrvatskoj flori, priopćit ću po- 
seban članak u narednoj svesci „Glasnika.“ 
D. Hire. 
Glavatica i ,Lachsforelle.“ — Malo ne svakoga petka ima na za- 
grebačkom ribištu riba, koje mnogoga zaustavljaju poradi oblika i veli- 
čine svoga tijela. To je vrsta lososa (Lachs), koja je nalik na pastrvu 
ili bistranku (Forelle) Tijelo te ribe otegnuto je, ona je obla 
oblika, a razmjerno velike glave. Gornja strana glave i leđa obo- 
jeni su jasnije ili tamnije zagasitom bojom, prelijevajući se u lju- 
bičasto. Ova boja prelazi na ,krajnice“ (lijevu i desnu stranu tijela), pa 
se gubi u crvenkasto-sivoj boji; prsi i trbuh prelijevaju se poput srebra. 
Značajne su za ovu ribu crne piknje, ljage i pjege, kojima je tijelo po 
suto i šarano. One su tamno-sive ili sucrne, na glavi i trupu sitne, no 
na tjemenu, obrazima, zaušnicama i hrptu ima većih crnih pjega, koje 
malo po malo primaju oblik polumjeseca. Hrptena peraja na podini ta 
kođer je pjegasta, odozgo crno zarubljena kao i repna, dočim su ostale 
peraje (plitve, peruške) čiste, jasno-žutkaste ili blijedo-ružičaste. Što je 
riba mlađa, to su pjege jasnije, što je starija, to su nejasnije, dapače ih 
