456 
na trupu i nestaje. Sarenica je u oku sivo-zelena, zarubljena jasno-Zutim 
kolobarcem. i 
Ovu ribu zovu zagrebački ribari „glaratica,* a zovu je tako sigurno 
poradi velike glave. 
Glavatica je plemenita riba i bude katkada i orijašica. Prava joj 
je u nas postojbina u Savi, naročito u krajevima od Podsuseda do Bre 
žaca. Osim toga je ima u Dravi, Uni, Kupi, Korani, Mrežnici, Dobri i 
Gacki kod Brloga. 
15. listopada g. 1890. ulovili su dvije glavatice kod Podsuseda, 
jedna je bila teška 17 kg., a druga, koja bijaše duga 118m., vagnula 
je nešto manje. Dvije take orijašice bijahu na zagrebačkom ribištu i 25. 
prosinca g. 1894. od kojih je jedna vagala 15 kg. Takovu su ulovili u 
Savi kod Brežaca lanjske godine 25. siječnja i našli joj u želudcu šarana 
od 1'/, kg. Krasna bijahu i ona dva pojedinca, koji bijahu na zagre- 
bačkom ribištu 13. studena 1896. Ulovio ih Josip Medved, zakupnik 
ribolova također u Savi kod Brežaca; jedna bijaše 175m. duga i 15 kg. 
teška, druga 1:55 m. duga i 10 kg. teška. U Kupi kod Severina ulovili 
su g. 1892. jednu glavaticu, koja je bila 26 funta stare vage teška, a 
drugom su prilikom istegnuli ribari glavaticu od 28 funta težine. Nekom 
sgodom ,narinula“ se glavatica na ,škrilju“ t. j. ona se je u svom bjes- 
nilu, progoneći drugu ribu, na kamenoj obali nasukala; bila je teški: 
33 funta = 17087 kg. 
Toliko u kratko o glavatici, pod kojim ju imenom poznaju stari 
zagrebački ,purgari“ i koje sam ime prvi puta čuo od blagopokojnoga 
svoga oca, koji je još dodao, da je to ,lijepa“ i ,dobra“ riba. Pod ovim je 
imenom poznata i ribarima, ali nije poznata „gospodi*. Ovi ju vole zvati 
»Lachsforella“ i svakoga ćeš petka čuti na zagrebačkom ribištu riječi: 
Ovo su krasne ,Lachstorelle“ itd. 
Ribari — došljaci na Dunavu zovu glavaticu „Donaulachs“, jer je 
u istinu dunavski losos (Lachs) i značajna riba za svu rijeku. Na Kupi 
kod Severina zovu glavaticu sulak, oko Broda na Kupi i u Dobri oko 
Gojaka sulica, na Uni kod Kostajnice mladica, ali ju i tu vole neki zvati 
„Lachsforelle“. Njemački se zove glavatica „Huch“ pod kojim je imenom 
općeno poznata. Heckel i Kner u svom djelu: „Die Süsswasserfische 
der österreichischen Monarchie“ bilježe nam jošiimena: Huech, Huechen, 
Hiichl i Heuch. Latinsko je ime glavatici Salmo hucho, pod kojim ju je 
imenom prvi opisao Linne. A što je prema tomu „Lachsforella“ ? 
Pogledamo li u spomenuto djelo, čitamo na str. 267. uz latinsko 
ime „Fario Marsiglii“, i ime „Lachsforelle“. Prvomu latinskomu imenu 
dodavaju pisci i imena: Salmo secundus i Fario trutta, dočim nam na str. 
270. bilježe pod oznakom: „Provinzial- und Trivialnamen“ imena: Lax, 
Lachsl, Herbstlachs, a prije i „Zahl- ili Salfisch“, na Bodanskom jezeru i 
»Grundforelle“. 
U monarkiji živi ova vrsta pastrve u alpinskim jezerima gornje 
Austrije i u susjednim alpinskim zemljama. Meso je u ove ribe „röthlich 
und äusserst geschätzt“, dočim je u glavatice „weisslich und wohl 
schmeckend“, 


