462 
Broj Prividno vlastito gibanje Brzina za 1 sekundu: 
u godini dana 
9 Sit 150 kilometara 
23 7.05“ 200 Kk: 
11 6:97” 120 Ù 
€ 5:17” 60 si 
2 475" 50 s 
12 4-60" 80 x 
14 440“ 90 £ 
22 4:05“ 110 S 
29 313“ 130 s 
1 3:62“ 25 e i 
21 3:05” 80 ni 
5 2:30“ 30 si 
Brzina se gibanja odreduje po omjeru izmedu daljine nekretnice 
od nas i njezinoga godišnjega prividnoga vlastitoga gibanja. Nekretnica 
može dakle biti veoma daleko od nas, pa ipak imati veoma veliko vla- 
stito gibanje. Primjer je takoga velikoga vlastitoga gibanja kraj veoma ve- 
like daljine od nas Arktur, sjajna zvijezda prvoga reda u Bootesu. U našoj 
ga tablici nema, jer nespada u najbliže susjedstvo našega Sunca. Po El 
kinovim mjerenjima bila bi mu daljina od nas jednaka 16 Sirijskih 
daljina ili 135 godina svjetlosti, a godišnje prividno vlastito gibanje mu 
je 228“. Prema tomu bi bila brzina, kojom Arktur juri kroz svemir 450 
kilometara u sekundi. Površina bi Arktura morala deset tisuća puta više 
svjetlosti izbijati nego naše Sunce, a kako mu je po pričanju spektro- 
skopa fizikalna konstitucija gotovo jednaka konstituciji našega Sunca, 
morala bi i površina njegova biti deset hiljada puta veća od površine 
Sunca. No sve kad bi Arktur imao samo polovinu one daljine od nas, što 
ju je Elkin izračunao bio bi još uvijek golema lopta u svemiru, mnogo 
tisuća puta veća od Sunca. Spram njega bi čitavo susjedstvo našega 
Sunca, kako je zabilježeno gore u tablici bilo tek — sitna hrpica zvje- 
zdica! Sve su veličine u svemiru samo relativne veličine! Što je veliko, 
a što maleno ? 
(Das Weltall. III. 1902.) 
Dr. 0. Kučera. 
Specifične vrste seruma kao reagensi. Razlikovanje čovječje krvi 
od životinjske s pomoću seruma. — Tek je malo godina, što se upotri- 
jebljavaju određene vrste seruma kao reagensi, navlastito kod fizioloških 
pokusa i istraživanja. No kako se s njihovom pomoću mogu za izvjesno 
odrediti različne vrste bjelanjčevina, tako su oni od velike važnosti i za 
istraživanje Ziveza, za forenzičnu kemiju i t. d. 
Ako se uvedu u životinjski organizam određeni otrovi, bilo cije- 
pljenjem, bilo uštreavanjem, postaju u krvnom serumu životinja t. zv. 
antitoksini, t. j. kemijski spojevi, koji djeluju kao ustuk protiv injicira 
