166 
Mathematik“, koje je u 4 sveska dozivjelo mnogo izdanja (I. Rechenkunst 
u. Algebra; 7. izd. Beč 1850. ; II. Geometrie; 8. izd. 1848. ; III. Mechanik, 
5. izd. 1839.; IV. Hydrodynamik, 2. izd. 1819.). Odlikuje se obiljem gra- 
diva i neobičnom jasnoćom prikazivanja. Karakteristično je za Vegu, da 
je neke česti ovoga svoga djela završio u sred rata, u kojem je i sim 
bio. Pa i njegovo najpoznatije djelo, koje je i danas još po svem svijetu 
prevedeno u sve moderne jezike, „Süebenstelliges logarithmisch-trigonometri- 
sches IIandbuch“ dovršio je u ratnoj godini 1793. na ratištu. Do danas je 
ovo djelo doživjelo oko 70 izdanja. 
Godine 1790. izabran je za člana matematicko-fizikalnoga društva u 
Erfurtu, pa je u spisima te akademije „Nova acta Academiae Moguntinae“ 
napisao raspravu „Mathematische Betrachtungen über eine sich um eine um- 
bewegliche Achse gleichförmig drehende feste Kugel und die Folgen dieser Voraus- 
setzung für Astronomie, Geographie und Mechanik, in Beziehung auf unser 
Vrdsphäroid.“ Nešto prije svoje smrti publicirao je u Beču svoju manje 
poznatu raspravu „De supputatione massarum corporum eoelestium“, o kojoj 
je opširno izvijestio profesor Wurm u Zachovu časopisu „Monatliche 
Correspondenz“ (Bd. 5) pod naslovom: Versuch einer genaueren Bestim- 
mung der Massen der Planeten in Verbindung mit ihren Umlaufszeiten 
und mittleren Entfernungen.“ 
Dne 22. kolovoza postao je Vega „Freiherr“, no već dvije godine 
poslije toga našao je smrt u Dunavu. S početka se je mislilo, da se je 
sAm utopio, no tek 30 godina poslije toga, saznalo se je, da ga je neki 
mlinar umorio poradi novca, što ga je imao uza se, i onda bacio u Dunav. 
Biografiju je njegovu napisao Fridolin Kaučić: „Biographie Vega's“ 
u časopisu „Organ der österreichischen militärwissenschaftlichen Vereine“ 
g. 1887., a u Grunnertovu „Archiv für Mathematik und Physik“ od god. 
1855. je radnja O. Terquema „Über Vega’s Tod“, iz kojih su i ovi podaci. 
Dr. 0. Kučera. 
Leibnizova lubanja. — Kad se je nedavno popravljala Neustadtska 
crkva u Hannoveru morao se je otvoriti grob G. W. von Leibniza, 
osnivača kr. pruske akademije. Po nalogu prof. Waldeyera, koji je 
bio o tom obaviješten, istraživao je profesor W. Krause kosti, koje su 
se našle, s antropologijske strane navlastito dobro uzdržanu lubanju. 
Lubanja je malena, ima kapacitetu od 1422 em“; prema tomu se može 
izračunati, da je mozak bio težak po svoj prilici 1257 gr. Lubanja je asi- 
metrična i pokazuje slavenski tip. Načinjene su fotografije lubanje i sa- 
dreni otisci, koji su predani pruskoj akademiji nauka, 
Dr: VE 
Stogodišnjica botaničkoga djela. — Prošla godina veoma je zna 
menita ne samo po hrvatsku floru, već i po hrvatske botaničare, jer se 
navršila stotina godina, što je svjetlost ugledalo djelo, kojemu i danas ima 
malo premaca u literaturi. 
Grof Franjo Waldstein ( 1823.) i Pavao Kitaibel ({ 1817.) 
odpočeli su g. 1802. izdavati monumentalno djelo: Descriptiones et Ieones 

