n 
470 
Već je ovaj jedan primjer dosta, da se osvjedočimo koli dragocjeno 
će blago biti pohranjeno u ovom djelu, koje nam tim načinom predočuje 
povijest svake porodice, roda itd. 
Djelo se štampa u Lipskom (Engelmann), a cijena je svesci 4 M. 
Dragutin Hire. 
Die Höhlenfauna Österreich-Ungarns und des Okkupationsgebietes. Von 
PaganettiHummler. (Schloss Merkenstein bei Vöslau.) 
Nema zemlje u Evropi, koja bi bila tako bogata spiljama (pecinama), 
kao što je nasa domovina. Premda nema gotovo kraja, u kojem se ne bi 
našla po koja pećina, peć ili dupka, ipak zapada prvenstvo one krajeve, 
u kojima se razvila formacija kraska, a to su krajevi Gorskoga kotara, 
hrvatskoga primorja, Like, Krbave i krajevi od Ogulina do Slunja i 
Karlovca. 
Pećine imaju svoju osobitu faunu, koja je pažnju prirodoslovaca 
dosta rano na se svratila. Već Valvazor u svom djelu „Die Ehre des 
Herzogthums Krain“ navodi za ovu zemlju moćarilu ili čovječju ribicu ; 
nju je g. 1768. Laurenti u svom djelu „Synopsis reptilium emendata“ 
opisao kao Proteus anguineus, koji živi i po našim spiljama. 
Naučno istraživanje pećina započelo je tek u drugoj polovini pro- 
šloga vijeka, pak se je pribralo toliko bogate građe, da je dr. Otto 
Hamann g. 1896. mogao napisati knjigu „Europäische Höhlenfauna“. 
Eine Darstellung der in den Höhlen Europas lebender Thierwelt mit be- 
sonderer Berücksichtigung der Höhlenfauna Krains. Nach eigenen Unter- 
suchungen“. Ovo je djelo Paganetti-Hummler izdašno iserpao. U početku 
svoga djela ističe muževe, koji su si za podzemnu faunu stekli zasluga 
te piše: „und speciell österreichische Forscher waren es, die sich um die 
Durchforschung krainer-, kroatischer und bosnischer Höhlen, sowie um die 
Beschreibung der dort lebenden Thierformen grosse Verdienste erworben 
haben“. Među tim ,austrijskim“ istraživačima navodi se i prof. Adolfo 
Stošić, no taj nije Austrijanac, jer se rodio podno Velebita, u gradu 
Gospiću, dakle je naše gore list, koji je svojim prirodopisnim radovima 
pisanim na talijanskom jeziku mnogo puta prodičio našu domovinu. 
Prema onomu, štonavodi Paganetti-Hummler, moglo bi se 
misliti, da mi Hrvati oko proučavanja podzemne faune nismo do sada 
radili »isšta, ali u istini nije tako. U nas se je počelo raditi veoma rano, 
pak podsjećam na prof. Sapetzu, koji je još u šezdesetim godinama 
istraživao u naučnom svijetu glasovitu spilju kod Ozlja za koju si je stekla 
velikih zasluga i vrla pokojna gospođa Ljuboslava Stiegler.) U ovoj 
je pećini pribirao građu i prof. Fran Erjavec, dr. Josip Schlosser, 
!) Sapetza, bivši profesor realke u Rakovcu bijaše „prvi“, koji je u 
Ozaljskoj spilji obreo kornjaša Adelops Croaticus, kojega je pod ovim ime- 
nom opisao g. 1867. L. Miller (Ein Beitrag zur unterirdischen Käfer- 
tauna. Verhandl. der zool. bot. Gesellsch. Wien, Bd. XVIII. p. 551.—552.) 
