rijera do 200 in duga, a oko 12 m visoka. Voda se iz ovih 

 dvaju jezera kotrljala preko sedla, u kojem su sada srednja 

 jezera, pak i tuj izjedala slojeve i salijevala se u Kozjak. 



Tekućice u našim vapnenackim krajevima prama raznim 

 prilikama imadu različite funkcije. Neke ću od tih prilika da 

 spomenem. 



Ugljicno-kiselo vapno, koje se nalazi u našim tekućicania, 

 može da se rastvori. Tome treba užega doticaja takve vode sa 

 zrakom. Kad voda skače s visine iU udara o kakav predmet 

 (kamen, deblo i si.) pretvara se — reko bi — u sitnu vodenu 

 prašinu, rastvori se u milijune malenih kapljica. Svaka ova 

 kapljica dođe tako u dodir sa zrakom : ugljična kiselina odbjegne 

 tijem od vode, a vapno se izlučuje i taloži na predmetu. Ovakvo 

 taloženje zovemo inkrustovanje, jer vapno tečajem vremena po- 

 krije predmet u obliku kore (crusta). 



U drugu ruku topliji klima podupire ovakvo izlučivanje 

 vapna : voda se naime laglje i jače isparuje, pa ne može da 

 zadrži u sebi svu količinu vapna, što ga je primila. Volumen 

 se stanovite množine vode smanji isparivanjem , a vapno ne 

 može da ostane u tom smanjenom volumenu potpunom svojom 

 koUčinom ; ono se mora izlučiti i taložiti. Ovim se procesom 

 povećava (deblja) kora spomenutoga predmeta. 



Ne smijem zašutjeti trećega faktora, koji mnogo doprinaša 

 stvaranju sedre. To su })iline, koje, živući u vodi, trebaju za 

 svoj život ugljične kiseline ; nju one otimlju vodi, a vapno, koje 

 preostaje, taloži se u formi sedre '). Prama tome kako je koji 

 od tih faktora osobito temperatura — jače ili slabije istaknut, 

 voda će tekućica djelovati ili kao konstruktivna, ili kao destruk- 

 tivna sila. 



Promatrajući pobliže osobito donja jezera i njihove brije- 

 gove, zaključujemo — kako prije spomenuh — da je voda u 

 najranije doba tekla po razini, koja je bila najmanje za 50 m 

 viša od današnje. Di-ukčije ne bi ta voda bila mogla ei"odirati 

 onaj impozantni kanjon donjih jezera, pa ne bi bilo danas ni 

 tragova erozije u strmim stijenama. Da erozija bude uspješna, 

 morala je temperatura zraka pa i vode biti niža no danas, jer 

 u naše doba voda na Plitvicama ne razara već gradi. Sve nas 



') Toula F.: Die Eutsteluing der Kalksteine. Wien, 18i)l. str. 7—8. 



