selenju ptiea. 



Predavanje na mjesečnom sastunku hrv. nar. društva dne 22. pfo.sinca 1902. 



Već su se stari narodi zanimali za let ptica Rimski auguri 

 motrili su ga u tu svrhu, da mogu po smjeru njegovu pogađati 

 budućnost, sreću ili nesreću, koja će čovjeka snaći. 



Danas nijesmo više tako nečedni, ne tražimo, da let 

 ptica utječe na našu sudbinu, ne vidimo više u njemu znak, koji 

 bogovi daju ljudima, ali zato je ipak jošte i za nas važan 

 i to zato, jer se možemo nadati, da ćemo ozbiljnim promatranjem 

 ovoga pojava moći koju doprinijeti poznavanju prirode i njezinih 

 zakona, od kojih su i nama još toliki upravo neriješene zagonetke. 



Ne ću ovdje da govorim o letu ptica u opće, već ću se 

 danas ograničiti na onaj let, koji se u određenom smjeru periodički 

 pojavljuje i koji se nazivlje „selidba". 



Nije to kakav novi ili nepoznati pojav, nasuprot ga, gotovo 

 bi se moglo reći, svako dijete već poznaje i tko ga ne bi bio 

 već slučajno negdje vidio ili bar čuo s proljeća ili u jesen glasove 

 prolazećih ptica u noćno doba, kada se u visinama sele prama 

 jugu ili se odanle vraćaju k nama, u svoju domovinu ? 



No ako je sam pojav selidbe dovoljno poznat, stvar se 

 sasvim drukčije ima, čim se radi o tumačenju njegovu. Ne samo 

 da se laiku čini koješta tu zagonetno nego i sama nauka nije u 

 svojim istraživanjima došla do potpuna, neoboriva zaključka, 

 premda se u posljednjim decenijama osobito puno radilo na tom 

 polju, te je i uspjelo prilične rezultate postići, a na temelju ovih 

 nam je moguće barem u glavnom pojav selidbe uzeti protu- 

 mačenim. 



No ima ipak još dosta pitanja, na koja danas još ne- 

 mamo sigurna odgovora; tako n. pr. ni danas još ne znamo, 

 kamo se koja vrst iz određene zemlje seli, da li se ptice iz svojih 

 zimovališta sele k nama u neprekidnom letu ili postepeno u kra- 

 ćim razmacima itd. 



